‫ליילה טיילן. זאת את?‬ ‫-כן, זאת אני.‬
‫אני צריך שתחתמי לי.‬
‫יום נעים.‬ ‫-יום נעים.‬
‫ליילה. אנחנו צריכות לדבר.‬
‫- תודה, נקסט -‬
‫- #טבעת_חנק -‬
‫למה לא סיפרת לי?‬
‫לא רציתי לקלקל את הערב.‬ ‫-אבל שיקרת, ג'ם.‬
‫טיפלתי בזה, ליילה. לא רימיתי אותך.‬
‫רימית את מערכת המשפט. זה לא מספיק?‬
‫הסתרת פשע.‬
‫הוא היה שיכור מאוד.‬
‫הוא יצא מהבית לזמן קצר מאוד, ואז חזר.‬
‫והאריכו את מעצר הבית שלו,‬ ‫אז הוא לא יצא מזה בלי עונש.‬
‫זה נשמע כל כך פשוט‬ ‫כשמנסחים את זה ככה, נכון?‬
‫אבל זה לא פשוט.‬
‫אני רואה שלא היו לך כוונות רעות,‬
‫ואני אסירת תודה.‬ ‫-בסדר, ליילה, אז מה הבעיה?‬
‫הסתרת ממני משהו.‬
‫לא משנה מאיזו סיבה.‬
‫נכון, הסתרתי.‬
‫כי אני רוצה שהוא יצא לנו מהחיים.‬
‫ששניהם יצאו.‬
‫גם עומר וגם ניל.‬ ‫אני רוצה שאף אחד לא יטריד אותנו.‬
‫ג'ם, ברור שגם אני רוצה את זה. אבל ככה…‬
‫ליילה, אני מאושר כל כך.‬ ‫לראשונה בחיי, אני באמת מאושר.‬
‫ואני לא רוצה שזה ייהרס.‬
‫אני לא רוצה שאף אחד ושום דבר יפריד בינינו.‬
‫בבקשה.‬
‫בבקשה, תסמכי עליי.‬
‫את לא צריכה להגיד כלום. פשוט תסמכי עליי.‬
‫יש לי הרגשה‬ ‫שאולי יש עוד דברים שאתה מסתיר ממני.‬
‫אתה באמת מסתיר משהו.‬
‫נכון, ג'ם?‬
‫אני רואה שכן.‬
‫בבקשה תגיד לי מה זה, ג'ם.‬
‫אני לא רוצה שיהיו בינינו עוד סודות.‬
‫אני לא יודע אם זה הזמן המתאים.‬
‫ג'ם, בבקשה. אני מבקשת ממך.‬
‫אני רוצה לדעת.‬
‫בסדר.‬
‫לא ככה דמיינתי את הרגע הזה.‬
‫ליילה.‬
‫את הדבר החשוב ביותר בחיי.‬
‫את יודעת מה הכוונות שלי.‬
‫אני רוצה להתחתן איתך.‬
‫אני רוצה שתהיי אשתי, שתהיי הבית שלי.‬
‫אני רואה שאת מפחדת.‬
‫אז לא אכריח אותך לעשות כלום.‬
‫תענדי את הטבעת מתי שאת תחליטי.‬
‫ואז לעולם לא תסירי אותה.‬
‫- אסרה: ההודעה נמחקה -‬
‫- אל תדאגי, אני בסדר, רק רציתי לדבר. -‬
‫אסרה?‬ ‫-ליילה.‬
‫סליחה, אני אצל ג'ם. כנראה נרדמתי. את בסדר?‬
‫התקשרתי רק כדי לדבר.‬ ‫אני לא נרדמת מרוב לחץ.‬
‫אוי, לא! בסדר, אני באה עכשיו.‬
‫לא, אל תבואי. פונדה כאן.‬
‫אמרתי שאני באה, אסרה. אגיע בעוד 20 דקות.‬
‫אוי, לא.‬
‫סליחה, הערתי אותך?‬ ‫-לא, זה בסדר.‬
‫מה קרה?‬
‫דיברתי עם אסרה.‬
‫היא בכתה. היא נשמעה נורא.‬ ‫נראה לי שהיא צריכה אותי.‬
‫את הולכת לשם בשעה כזאת?‬
‫כן.‬
‫טוב, ג'ם מורטאן,‬
‫אם אתה רוצה אותי,‬ ‫תצטרך לקבל את כל מה שבא עם זה.‬
‫תעזרי לי.‬ ‫-אני כאן.‬
‫ג'ם הסיע אותך?‬
‫כן. אמרתי שאני יכולה ללכת לבד, אבל…‬
‫מה שלום אסרה?‬
‫היא סידרה את כל הבית פעמיים.‬ ‫היא ניקתה כל פינה בבית.‬
‫היא עשתה לדורוק שלוש אמבטיות.‬
‫ועכשיו היא במטבח.‬
‫אסרה, מותק.‬
‫ליילה.‬
‫את בסדר?‬
‫אני מרגישה נורא.‬
‫זה בסדר, מתוקה.‬
‫זה בסדר. אני יודעת.‬
‫אני יודעת. זה בסדר, מותק.‬
‫הכנתי דברים נהדרים.‬
‫זה יצא מעולה. תראי.‬
‫תראי.‬
‫הנה, תטעמי. רואה?‬
‫גם את, פונדה. בבקשה.‬
‫נכון? איך זה? טוב, נכון?‬ ‫-טעים מאוד.‬
‫שמת בזה מלח?‬
‫זה טעים.‬ ‫-זה נהדר.‬
‫הוא לא מוכן להקשיב לי.‬
‫הוא לא חוזר לשיחות שלי.‬
‫הוא עקשן כמו פרד.‬
‫אל תדאגי, אני אלך לדבר איתו בבוקר.‬
‫וכל זה קורה בגלל זומבי.‬
‫תקשיבי, מותק.‬ ‫מרקורי, כוכב התקשורת, נמצא בנסיגה כרגע.‬
‫ויחד עם אורנוס…‬
‫תפסיקי לזיין את השכל‬ ‫על מרקורי ואורנוס, פונדה!‬
‫אבל מערכות יחסים שנקטעו,‬
‫עניינים לא פתורים,‬ ‫פרשיות אהבים שהסתיימו בפתאומיות,‬
‫צצות פתאום שוב כדי להגיע לסגירת מעגל.‬
‫זה טעים מאוד, דרך אגב.‬
‫הכול נגמר, אבל…‬
‫בטח, זה נגמר לגמרי.‬
‫אני אומרת לך, מוראט,‬ ‫הם דיברו בקושי שלוש דקות.‬
‫די, בחייך! ואז הוא הלך משם.‬
‫יש לו מהלכים, זה בטוח.‬
‫זה היה מהלך מוצלח.‬
‫"אני לא מפסיק לחשוב עלייך‬ ‫מאז אתמול בלילה."‬
‫ואיך היא עונה לו? אמוג'י מחייך.‬
‫"התגעגעתי אלייך מאוד."‬
‫התגובה שלה? האמוג'י הזה.‬
‫זה לא נגמר שם. זה ממשיך.‬
‫"בואי לא נאבד קשר שוב."‬ ‫ואם זה לא מספיק, אמוג'י מצחקק.‬
‫זה ממשיך.‬
‫"בואי ניפגש לארוחת ערב השבוע.‬
‫"רק את ואני."‬
‫רק שניהם!‬
‫מוראט…‬ ‫-"רק את ואני."‬
‫התשובה שלה? "אולי. נדבר." זה הסוף מבחינתי.‬
‫הייתי עיוור עד שסטיב ג'ובס,‬ ‫עליו השלום, פקח את עיניי.‬
‫אין שום דבר בהודעות האלה.‬
‫אין שם כלום. היא נפנפה אותו.‬
‫תעשי לי טובה!‬
‫היא אפילו לא נתנה לו תשובה.‬
‫היא אמרה שהיא הייתה בדרך הביתה‬ ‫ושהיא עמדה לספר לך בכל מקרה.‬
‫צחקנו על זה.‬
‫אם הוא היה כזה נהדר,‬ ‫היא הייתה עוזבת אותו כדי להיות איתך?‬
‫ברור שהיא מתחרטת על זה.‬
‫אל תהיה מגוחך. מספיק, סתם עשיתם מזה עניין!‬
‫זה יפגע בדורוק. תפסיקו כבר.‬
‫אתם מוראט ואסרה. תהיו הגיוניים!‬
‫ליילה, מה את עושה כאן?‬
‫חמודי.‬
‫מה זה?‬
‫ואו!‬ ‫-סארפ!‬
‫המשאלה של ג'ם מורטאן התגשמה.‬ ‫-ליילה, זה אמיתי?‬
‫למה את לא עונדת את הטבעת?‬ ‫-כנראה נגד עין הרע.‬
‫אין לך זכות להגיד לי כלום.‬
‫שמעתי על התקרית המביכה האחרונה שלך.‬
‫בוא.‬
‫מוראט, תתאפס על עצמך ולך הביתה. בסדר?‬
‫בוא, חמוד. אנחנו הולכים. קדימה, בוא.‬
‫קדימה.‬
‫בוא.‬
‫ליילה.‬
‫בסדר, אני לא האחד בשבילך,‬
‫אבל ג'ם מורטאן? הוא באמת האחד?‬
‫הוא מסוגל לכל דבר. ראית את זה.‬
‫עומר, בבקשה.‬
‫אל תעשה עוד בעיות, בסדר?‬
‫למען באדי.‬
‫לפעמים לא מכירים מישהו באמת‬ ‫אפילו אחרי תשע שנים.‬
‫בהתחלה את מאמינה למילים שלו,‬
‫אבל הפרצוף האמיתי שלו נחשף רק בסוף.‬
‫קח את זה. קדימה.‬
‫תלחץ על הכפתור. תדליק אותו.‬
‫עומר, עושים טורניר. תבחר את הקבוצה שלך.‬
‫נישואין הם החלטה ענקית.‬
‫אבל משום מה ג'ם לא מפחד מזה,‬ ‫למרות שהיו לו שלושה נישואין כושלים.‬
‫אולי הוא פשוט אמיץ יותר ממני.‬
‫נגיד את זה ככה.‬
‫זו טבעת יפהפייה.‬
‫תענדי אותה.‬
‫אני לא יכולה. חיכיתי, וזה הפך לעניין שלם.‬
‫עכשיו אני יכולה לענוד אותה רק בטקס רשמי.‬
‫אבל היא מתאימה? מדדת אותה?‬
‫היא קטנה מדי.‬
‫לא, היא לא קטנה מדי.‬
‫הנה. היא מתאימה.‬
‫תראי לי.‬
‫בואו נראה.‬
‫היא יפהפייה.‬
‫נכון שיהיה נחמד אם היא תבוא‬ ‫לבקר אותנו לכמה ימים, רייהן?‬
‫מתוקה, לא נפריע לך יותר. נניח לך.‬
‫מה קורה? למה השתקת את אבא? קרה משהו?‬
‫לא. את מכירה את אבא שלך,‬ ‫הוא פשוט מתגעגע אלייך כרגיל.‬
‫ואני מתגעגעת אליכם.‬
‫הלוואי שכבר ימציאו טלפורטציה.‬
‫אימא שלך עוברת ניתוח קטן ביום רביעי.‬ ‫לכן אמרתי את זה.‬
‫מאהיר!‬ ‫-מה?‬
‫איזה ניתוח?‬
‫מותק, זה לא עניין גדול.‬
‫זוכרת שנפלתי כשעשיתי סקי בחורף שעבר?‬ ‫-כן.‬
‫הברך שלי לא החלימה לגמרי.‬ ‫יבדקו אותה, זה הכול.‬
‫אני באה אליכם.‬
‫מאהיר, אתה רואה מה עשית?‬
‫אי אפשר איתך.‬
‫לא עשיתי כלום.‬
‫אם היא לא עסוקה, שתבוא. זה לא סיפור.‬
‫בסדר. בלי התנגדויות, אני באה.‬
‫תתבייש לך.‬
‫אני אוהבת אתכם מאוד, בסדר? נשיקות. ביי.‬
‫יש! אני שמח כל כך.‬
‫- חיפוש: כרטיס טיסה לניו יורק -‬
‫- טיסות לניו יורק‬ ‫מחלקת תיירים, הלוך ושוב -‬
‫- ג'ם מורטאן‬ ‫מחייג -‬
‫המספר שחייגתם אליו אינו זמין כעת.‬ ‫אנא המתינו.‬
‫רגע.‬
‫באדי, חמודי!‬
‫חיים שלי.‬
‫אני ממש מצטערת,‬ ‫אבל אתה צריך ללכת שוב לאבא, בסדר?‬
‫סליחה.‬
‫ג'ם?‬
‫אני טסה לניו יורק מחר.‬
‫מה קרה?‬ ‫-אימא שלי עוברת ניתוח.‬
‫אני מצטער. זה משהו רציני?‬
‫אימא שלי אמרה שלא,‬
‫אבל אבא שלי אמר שכדאי שאבוא,‬ ‫אז אני רוצה לנסוע.‬
‫ברור, תיסעי אליהם.‬
‫הייתי שמח לבוא,‬ ‫אבל אני חייב להיות בדובאי השבוע.‬
‫לא, אתה לא צריך לבוא.‬
‫אני אחזור בעוד שבוע בערך.‬
‫בסדר, יפה שלי.‬
‫אני בדרך אלייך. נדבר בקרוב.‬
‫אתה בא לכאן?‬
‫טוב, אז נתראה. בסדר.‬
‫אני באה!‬
‫ג'ם!‬
‫שלום. סליחה על ההפרעה בשעה כזאת.‬ ‫-כן?‬
‫באדי!‬ ‫-שלום, חמוד. שלום גם לך.‬
‫באדי! פנימה. כלב טוב.‬
‫כן?‬ ‫-אני השכן מלמעלה. עלי יוראולו.‬
‫הבנתי. כן?‬
‫חזרתי מנסיעה…‬
‫ננעלתי בחוץ, והטלפון שלי לא עליי.‬
‫ניסיתי את ארקאן, אבל הוא לא בבית.‬ ‫יש לך את המספר שלו?‬
‫כן, יש לי את המספר של ארקאן.‬
‫אבל גם אני צריכה עזרה.‬
‫בסדר.‬
‫בבקשה, תהיי שם.‬
‫בבקשה, בבקשה.‬ ‫-נו כבר.‬
‫כן! יש!‬
‫איך הגעת הנה?‬
‫אל תשאל.‬ ‫-בבקשה, גברתי.‬
‫תודה רבה.‬ ‫-אין בעיה.‬
‫ג'ם?‬
‫שלום.‬
‫לא הצלחתי להוציא מילה מהפה.‬
‫ועלי… הייתם צריכים לראות אותו.‬
‫הוא פשוט קפא. הוא לא ידע מה לעשות עם עצמו.‬
‫כמובן, הוא הבין מייד מי זה ג'ם.‬
‫וג'ם בטח הבין‬ ‫עם איזו בחורה מעופפת הוא מתחתן.‬
‫די!‬
‫ג'ם התעצבן?‬
‫נראה לי שכן, אבל הוא לא הראה את זה.‬
‫לסרט התיעודי החדש שלך קוראים "מסע הטבעת"?‬
‫אתה יוצר סרטים תיעודיים?‬ ‫-כן.‬
‫התחלת בסרטי טבע קטנים,‬
‫ואז התרחבת, נכון?‬
‫כן, אנחנו מצלמים פרויקט גלובלי לאו"ם,‬ ‫אבל לא ידעתי שאני מפורסם כל כך.‬
‫כן, איך אתה יודע את כל זה?‬
‫בזכות קרקלים בסכנת הכחדה.‬
‫לאבא שלי היה מכרה שנסגר בגללך.‬
‫קוסובלי החזקות?‬ ‫-כן. זו החברה שלנו.‬
‫אני מבין.‬
‫הם מסוכסכים.‬
‫אני יודעת, זה ממש מוזר. איזה צירוף מקרים.‬
‫והטבעת?‬
‫הוא לקח אותה בחזרה? טוב, זו זכותו.‬
‫כן, הוא לקח אותה בחזרה,‬
‫אבל רק כדי להגדיל אותה.‬
‫כל כך קל לוותר עליי, אבא?‬
‫היא כזאת מפונקת.‬
‫יש לי שאלה.‬
‫אבל תגידו לי את האמת.‬
‫טוב שבאתי, נכון?‬
‫תגידו את האמת.‬
‫טוב שבאתי, נכון? התגעגעתי אליכם כל כך.‬
‫גם אנחנו.‬
‫תמיד.‬
‫את מאושרת?‬
‫טוב, ג'ם שונה.‬
‫הוא סבלני.‬
‫מרעיף אהבה.‬
‫רגיש.‬
‫אמרת שהוא שחצן.‬ ‫-ממש לא.‬
‫טוב, לפחות לא איתי.‬
‫הבנתי שהיו לי דעות קדומות כלפיו.‬
‫הוא מפתיע אותי כל יום מחדש.‬
‫אבל…?‬ ‫-האמת שאין "אבל".‬
‫ככל שהזמן עובר,‬ ‫אנחנו מגלים עוד ועוד זה על זה.‬
‫אם זה היה תלוי בו, היינו מתחתנים מייד,‬
‫אבל אמרתי לו שאני צריכה קצת זמן.‬
‫אתה מסתכל בשעון כל הזמן גם כשאתה עם ליילה?‬
‫השף שלך עדיין לא כאן.‬
‫השף שלנו, אתה מתכוון.‬
‫אתה הכנסת אותו לחיינו.‬
‫אתה שומר קרוב‬ ‫את כל הגברים סביב ליילה כדי לשלוט בה.‬
‫היין משפיע עלייך?‬
‫למה אתה כועס?‬
‫זה לא נכון?‬
‫לא אמרת לי לשכור את עומר?‬
‫ואז שלחת אותו מכאן.‬
‫ג'ם, אפילו החלפת עורכי דין‬ ‫רק כדי להיות קרוב יותר לליילה.‬
‫לא את כולם, כמובן.‬
‫השותפה שלך בליז עדיין לצידך.‬
‫בסדר, אני מבין.‬
‫את כועסת עליי בגלל ליילה.‬
‫כן.‬
‫כי אתה מאבד שליטה לגמרי.‬
‫זו הפעם הראשונה‬ ‫שאת מקנאת באישה שבחיי, דפנה.‬
‫יצרנו את המשחק הזה יחד, ג'ם.‬
‫אני השותפה האמיתית שלך למשחק.‬
‫וככה זה תמיד יהיה. אל תשכח את זה.‬
‫לכי לבר, מותק. אני תכף בא, בסדר?‬
‫איזו הפתעה נעימה.‬ ‫-באמת?‬
‫חבל שלא אמרתם לי מראש.‬
‫ברוך הבא, ג'ם.‬ ‫-תודה. שלום.‬
‫"כמה כוסות התנפצו בליבי השיכור?‬
‫"אני מנסה ומנסה, אבל כלום לא מנחם אותי‬
‫"כמה כוסות…"‬
‫תיזהר, אחי. אתה תעשה את זה שוב?‬ ‫-חס וחלילה. אין סיכוי.‬
‫אני פשוט אסגיר את עצמי.‬
‫קח גם אותי, בבקשה.‬ ‫-טואן!‬
‫תעשה לו רייקי, בבקשה.‬ ‫-לא, אני לא רוצה לעשות כלום.‬
‫אולי תביא לנו תמצית קקטוס?‬
‫אתה יודע מה אני אעשה? אני אביא אבן מהגינה.‬
‫אני נשבע.‬ ‫-כל הכבוד, אחי.‬
‫הצלחת לשבור גם אותו.‬
‫תראה אותו. תראה.‬ ‫-היד שלי רועדת.‬
‫מה? עכשיו תורי?‬
‫מה יש?‬ ‫-מה קורה?‬
‫אסרה.‬ ‫-סוף סוף!‬
‫תודה לאל!‬ ‫-הנה התרופה, הנה הפתרון.‬
‫שאלוהים יברך אותך.‬ ‫-הוא כבר בירך אותי מספיק.‬
‫הלו?‬ ‫-את חייבת לראות את זה.‬
‫ישבתי שם והקראתי לבן שלי סיפור לפני השינה.‬
‫סיפור לפני השינה.‬
‫את והמניאק הזה‬ ‫שיניתם במו ידיכם את סוף הסיפור.‬
‫לא, כלום לא השתנה.‬
‫כלום לא קרה. אתה…‬
‫איסקנדר…‬ ‫-לא!‬
‫אל תגידי את השם שלו!‬
‫מותק, תאמין לי, שום דבר לא היה קורה.‬
‫איך זה בכלל אפשרי? אתה…‬
‫כשקראתי את ההודעות,‬
‫הבנתי למה מתכוונים כשאומרים,‬ ‫"הכתה בי מכת ברק",‬
‫"עברה לי צמרמורת בכל הגוף",‬
‫"כל הדם אזל מפניי".‬
‫הבנתי הכול.‬
‫"חטפתי אגרוף בבטן"?‬ ‫-כן.‬
‫מותק, אתה צודק.‬
‫אם היה לי זמן להסביר את הדבר הטיפשי הזה…‬
‫לסיפור שלנו היה סוף טוב.‬
‫אני גנבתי אותך מהבחור הזה.‬
‫אני שמחה שגנבת אותי.‬
‫הסיפור שלנו עדיין יפהפה.‬ ‫עדיין יש לו סוף טוב.‬
‫אני נשבעת ב…‬
‫דורוק!‬ ‫-מה?‬
‫איפה דורוק? הבן שלי!‬ ‫-לא.‬
‫הבן שלי.‬ ‫-דורוק בבית עם ההורים שלי.‬
‫אפשר ללכת הביתה עכשיו, בבקשה?‬ ‫בחייך, בבקשה.‬
‫אני לא טיפש!‬
‫ברור שלא.‬ ‫-לא.‬
‫לא, אחי.‬ ‫-ממש לא.‬
‫נכון שעשית משהו מטומטם לגמרי,‬
‫אבל אני לא אפרק את הנישואין שלי בגלל זה.‬
‫ואני לא אשנא את אשתי,‬ ‫את האישה שאני אוהב יותר מהחיים עצמם.‬
‫בוא נלך.‬ ‫-אבל…‬
‫אני לא מסוגל לחזור לשם.‬
‫כי בתוך הלב שלי‬
‫האש עדיין בוערת.‬
‫בוערת ב…‬ ‫-די כבר!‬
‫תפסיק לסחוט את זה.‬ ‫אני נשבעת שלא עשיתי שום דבר רע.‬
‫הגעת לי עד כאן. מספיק.‬
‫ואני מתגעגעת אליך כל כך.‬
‫יש לך שתי ברירות:‬ ‫לחזור הביתה או לחזור הביתה. זהו.‬
‫אני אוהב אותך כל כך.‬
‫זהו זה! יפה מאוד!‬
‫הם חזרו!‬
‫הם חזרו.‬
‫בוא נלך.‬
‫מותק, לא התקשרתי למקרה שאת נחה.‬
‫דיברתי עם אימא שלך. איחלתי לה בהצלחה.‬
‫אתקשר אלייך בבוקר. נשיקות.‬ ‫אני מתגעגע אלייך.‬
‫- ג'ם מורטאן‬ ‫מחייג… -‬
‫המספר שחייגתם אליו…‬
‫- שייאז‬ ‫שיחה שלא נענתה (3) -‬
‫- שייאז‬ ‫מחייג… -‬
‫הלו?‬
‫שלום, שייאז. אני מצטערת.‬ ‫אני בניו יורק. כנראה נרדמתי. מה קורה?‬
‫זה נגמר.‬
‫אני לא מבינה.‬
‫כל הקטע עם דפנה. נמאס לי מזה.‬
‫תספר לי.‬
‫היא ממילא נעלמה אחרי המרוץ.‬
‫ופתאום היא וג'ם מורטאן החליטו לבוא למסעדה.‬
‫גם ג'ם?‬
‫נפרדנו בנוכחות האפוטרופוס שלה.‬
‫הפעם אני מודיעה לך לפני שאני עוזבת.‬
‫להתראות.‬
‫…היא אמרה,‬
‫ונעלמה בחשכת הלילה עם ג'ם מורטאן.‬
‫מעניין.‬
‫אז בעקבות זה החלטתי לבטל‬ ‫את התוכניות שלי באנקרה.‬
‫ממילא היו לי חששות לגבי דובאי.‬
‫דפנה לחצה עליי, את יודעת.‬
‫היא טסה לשם מחר במקומי.‬
‫גם דפנה טסה לדובאי?‬
‫מי עוד טס לשם?‬
‫- ניו יורק -‬
‫היא מנסה.‬
‫והיא תמשיך לנסות.‬ ‫-מי?‬
‫דפנה. היא לעולם לא תוותר על ג'ם.‬
‫אני לא מקדישה לדפנה שום מחשבה.‬
‫למה את צוחקת?‬
‫התערבנו, זוכרת?‬
‫דפנה לא צריכה אף אחד מלבד ג'ם.‬
‫במוקדם או במאוחר יהיה לה ילד ממנו.‬ ‫חכי ותראי.‬
‫ג'ם שמח מאוד לראות שנפרדנו.‬
‫הוא זרח מרוב אושר.‬
‫אני ישנה עכשיו.‬
‫אני ישנה. יש לי ג'ט לג. אני ישנה.‬
‫ליילוש.‬
‫אל תעיר אותה. היא עייפה.‬
‫אבל היא תצטרך למהר,‬ ‫ואז היא תרגיש עוד יותר רע.‬
‫ליילה. ליילה!‬
‫קומי, מותק. אנחנו הולכים.‬ ‫-לדובאי?‬
‫לבית החולים. בואי.‬
‫לבית החולים.‬
‫בסדר.‬
‫המספר שחייגתם אליו…‬
‫עברה בערך חצי שעה. אודיע לך כשהיא תצא.‬
‫בסדר. יש לי פגישה.‬
‫לא משנה מה, תסמס לי. בסדר?‬
‫דודוש!‬ ‫-ליילוש.‬
‫אל תשכחו לעדכן אותי. ביי.‬
‫נשיקות גם לך. בסדר.‬
‫אני הולכת להביא קפה. רוצה גם?‬ ‫-כן.‬
‫ללמוד להכיר מישהו זה כמו ללמוד להכיר עיר.‬
‫קודם את מכירה את הרחוב שלך.‬
‫אחר כך את הכיכרות.‬
‫ואז את מגלה מקומות שאת לא מכירה.‬ ‫את נהנית לחקור את האזור.‬
‫ופתאום את מרגישה כאילו הכול תמיד היה ברקע,‬
‫ורק חיכה שתתאהבי בו.‬
‫האושר משכיח ממך הכול.‬
‫הזמן מאבד משמעות.‬
‫זה נראה לי מסוכן.‬
‫אתה תהיה בסדר.‬
‫אל תפחד, ג'ם מורטאן.‬
‫יהיה בסדר.‬
‫התחלף לירוק. קדימה.‬
‫אתה אדם מתוק מאוד‬ ‫כשאתה רחוק מהסביבה הטבעית שלך.‬
‫"הסביבה הטבעית שלי"?‬
‫כאילו, כשאתה לא בדמות של "ג'ם מורטאן",‬
‫אתה בעצם אדם נורמלי ונחמד.‬
‫"אדם נחמד."‬
‫מה עוד?‬
‫טוב, באיסטנבול…‬
‫אתה קצת שחצן.‬
‫אתה ממש מוצא חן בעיניי כאן.‬
‫רק חבל שלא לקחנו גם קטשופ.‬
‫קטשופ… שכחתי את הקטשופ, אבל יש לי…‬
‫יש לי מיונז.‬ ‫-ואו!‬
‫באמת.‬ ‫-אתה מלא הפתעות.‬
‫רוצה קצת? זה מטפטף. מהר.‬ ‫-לא!‬
‫בפעם האחרונה שביקרתי כאן, הייתי עם אח שלי.‬ ‫-עם סלים?‬
‫הוא למד באוניברסיטת ניו יורק.‬
‫הוא רצה לעזוב הכול ולחזור,‬
‫ובאתי הנה כדי לשנות את דעתו.‬
‫לא הצלחתי.‬
‫אם הוא לא היה חוזר, אולי…‬
‫לאהוב אותך זה כמו…‬
‫למצוא חלק חסר בפאזל.‬
‫אז את אוהבת אותי?‬ ‫-כן.‬
‫אז את יודעת איזה חלק חסר בי.‬
‫אני?‬
‫מתוקף הסמכות שניתנה לי‬
‫ע"י החוק הטורקי האזרחי‬ ‫והקונסול הכללי בניו יורק,‬
‫אני מכריזה בזאת שאתם בעל ואישה.‬
‫מזל טוב. רק אושר.‬
‫שוב חלמתי את אותו החלום.‬
‫כן?‬
‫על מה חלמת?‬
‫אני אספר לך אחר כך.‬
‫בסדר.‬
‫טוב, קומי. נלך להורים שלך.‬
‫ואז נטייל בעיר.‬
‫בסדר. נהדר.‬
‫אני באמת מחבבת אותך.‬
‫ואני אותך. עוד יותר.‬
‫מתי הטבעת שלי תהיה מוכנה?‬
‫הטבעת שלך מוכנה.‬
‫מה? היא כאן?‬
‫הגיע הזמן?‬
‫גם אני רוצה להתחתן איתך.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫הנה היא. זו ליילה.‬
‫קדימה, אחי.‬
‫סארפ, אתה יכול לקחת את זה?‬ ‫-בטח.‬
‫מותק.‬ ‫-ברוכה הבאה.‬
‫אני הולך לצד השני. נתראה בשימוע. בהצלחה.‬
‫אנחנו מוכנים.‬ ‫-כן, הכול מוכן.‬
‫כן.‬
‫הפעם האחרונה שראיתי את כולכם בגלימות‬ ‫הייתה בטקס סיום הלימודים שלכם.‬
‫"הארי פוטר והאסירים מקרטל".‬
‫אני כבר לא אסירה.‬