- Ön Leyla Taylan? - Igen, én vagyok.
Kellene egy aláírás.
- Szép napot! - Önnek is!
Leyla! Beszélnünk kell.
KÖSZI, JÖHET A KÖVETKEZŐ
#TIKTAK
Miért nem mondtad el?
- Nem akartam elrontani az estét. - De hazudtál, Cem.
Elintéztem, Leyla. Nem mintha becsaptalak volna.
Az igazságszolgáltatást csaptad be.
Eltussoltál egy bűncselekményt.
Nagyon részeg volt.
Csak rövid időre hagyta el a házát. Aztán visszament.
Meghosszabbították a büntetését. Megfizetett érte.
Olyan egyszerűnek hangzik, amikor így mondod, nem?
De nem az.
Látom, hogy nem akarsz rosszat.
- És ezt köszönöm. - Oké, Leyla. Akkor meg mi a gond?
Eltitkoltál előlem valamit.
Valamiért.
Igen, így van.
Azt akarom, hogy eltűnjön az életünkből.
Mindkettejük.
Nem akarom, hogy Ömer vagy Nil a közelünkbe férkőzzön.
Cem, persze, én is ezt akarom, de így…
Boldog vagyok.
Életemben először igazán boldog.
És nem akarom elrontani.
Nem akarom, hogy bárki vagy bármi közénk álljon.
Kérlek!
Bízz bennem!
Nem kell mondanod semmit. Csak bízz bennem!
Nem tudok nem arra gondolni, hogy mást is titkolsz.
Eltitkolsz valamit.
Tényleg, Cem?
Nyilván így van.
Kérlek, áruld el, mi az, Cem!
Nem akarok több titkolózást.
Nem tudom, most alkalmas-e.
Cem, kérlek! Szépen kérlek!
Tudni akarom.
Oké.
Másképp képzeltem ezt a pillanatot.
Leyla!
Nincs nálad fontosabb az életemben.
Ismered a szándékaimat.
Feleségül akarlak venni.
Szeretném, ha a feleségem lennél, a családom.
Látom, hogy félsz.
Szóval nem erőltetek rád semmit.
Akkor húzod fel, amikor csak akarod.
És soha többé nem veszed le.
ESRA: ÜZENET TÖRÖLVE
JÓL VAGYOK. CSAK BESZÉLNI AKARTAM.
- Esra, drágám? - Leyla!
Sajnálom. Cemnél vagyok. Biztos elbóbiskoltam. Jól vagy?
Csak beszélni akartam. Nem tudok aludni. Kiborultam.
Jaj, ne! Oké, átmegyek.
Ne, nem kell! Itt van Funda.
Mondom, hogy átmegyek. Húsz perc múlva ott vagyok.
Jaj, ne!
- Bocs, felébresztettelek? - Nem, semmi baj.
Mi történt?
Esrával beszéltem.
Sírt. Nincs túl jól. Azt hiszem, szüksége van rám.
És ilyen későn odamész?
Igen.
Nos, Cem Murathan.
Ha tényleg engem akarsz, ezt is el kell fogadnod.
- Segítség! - Itt vagyok.
Cem hozott el?
Igen. Mondtam, hogy megoldom, de…
Hogy van Esra?
Már kétszer kitakarította az egész házat. Minden egyes zugot.
Dorukot háromszor megfürdette. Most a konyhában van.
Esra! Drágám!
Leyla!
Jól vagy?
Borzasztóan.
Semmi baj, szívem.
Semmi baj. Tudom.
Tudom. Semmi baj, drágám.
Isteni dolgot csináltam.
Tényleg jó lett. Nézd!
Nézd csak!
Kóstold meg! Tessék! Látod?
Te is, Funda. Kérlek!
- Na, milyen? Jó, mi? - Isteni.
- Sót is tettél bele? - Aha.
- Fincsi. - Isteni.
Hallani sem akar rólam.
Nem hív vissza.
Makacs, mint egy öszvér.
Ne aggódj! Reggel majd beszélek vele.
És ez az egész egy zombi miatt történt.
A Merkúr, a kommunikáció bolygója, most retrográdban van.
És az Uránusszal…
Baszd meg a Merkúrt és az Uránuszt, Funda!
Ilyenkor a befejezetlen kapcsolatok,
félbeszakadt ügyek, hirtelen véget ért szerelmi kalandok
hirtelen visszatérnek, hogy lezárhassuk őket.
Amúgy ez isteni.
Már rég vége az egésznek, de…
Igen, teljes mértékben.
Három percet se beszéltek, Murat.
Istenem! Aztán odébb is állt.
Na persze. Odébbállt.
Nagyon is odébbállt.
„Tegnap este óta te jársz a fejemben.”
Mire Esra… Mosolygós emoji.
„Nagyon hiányoztál.” Mire ő? Ez az emoji.
Itt még nincs vége. Folytatódik.
„Tartsuk a kapcsolatot!” Mivel ez még nem elég, jön a „hehe” emoji.
És megy tovább.
„Vacsorázzunk együtt a héten!
De csak te meg én.” Csak ők ketten!
- Murat… - Csak ketten!
A válasza: „Talán. Majd beszélünk.” Én befejeztem.
Fogalmam sem volt, amíg Steve Jobs fel nem nyitotta a szemem.
Ez semmit nem jelent, Murat.
Nincs benne semmi. Lerázta a pasast.
Ugyan már!
Nem is reagált neki normálisan.
Azt mondta, hazafelé tart, és amúgy is el akarta mondani neked.
Nevettünk rajta.
Ha olyan jó pasi lenne,
elhagyta volna, hogy veled lehessen?
- Igen, nyilván megbánta. - Jaj!
Ne légy nevetséges! Túlreagálod a dolgot.
Dorukra is hatással lesz. Hagyd abba!
Ti vagytok Murat és Esra! Térj már észhez!
Leyla, mit keresel itt?
Kicsikém!
Ez meg mi?
- Hű! - Sarp!
- Beteljesült Cem Murathan vágya. - Leyla, ez komoly?
- Miért nincs az ujjadon? - Hogy ne hozzon balszerencsét.
Te inkább meg se szólalj!
Tudok a legutóbbi akciódról.
Gyere!
Murat, te meg szedd össze magad! Oké?
Gyerünk, pajti! Megyünk. Gyere! Mozgás!
Indulás!
Erre!
Leyla!
Oké, nem én vagyok az igazi,
de Cem Murathan az?
Tényleg Cem az igazi?
Bármire képes. Láthattad.
Ömer, kérlek!
Ne okozz több problémát, oké?
Legalább Buddy kedvéért.
Néha kilenc év sem elég ahhoz, hogy megismerj valakit.
Eleinte elhiszed, amit mond,
de a valódi énje csak a végén tűnik fel.
Tessék! Gyerünk!
Ezzel a gombbal! Kapcsold be!
Ömer, te is játszol! Válassz csapatot!
A házasság hatalmas döntés.
De Cem valamiért nem fél tőle, pedig már háromszor kudarcot vallott.
Vagy csak bátrabb nálam.
Ha úgy nézzük.
Gyönyörű gyűrű.
Húzd fel!
Nem lehet. Mostanra csak még fontosabb lett.
Most már csak a polgári szertartáson húzhatom fel.
De jó a mérete? Felpróbáltad már?
Kicsi.
Nem, nem kicsi.
Tessék! Pont jó.
Hadd lássam!
Hadd nézzem!
Gyönyörű.
Nem lenne jó ötlet,
ha pár napra meglátogatna minket, Reyhan?
Drágám, nem tartunk fel tovább. Menj csak!
Miért hallgattattad el apát? Valami baj van?
Dehogy. Nem ismered még az apádat? Hiányzol neki, mint mindig.
Ti is hiányoztok nekem.
Feltalálhatnák már a teleportálást.
Anyádnak lesz egy kis műtétje szerdán. Ezért mondtam.
- Mahir! - Mi?
Milyen műtét?
Nem nagy ügy, drágám.
- Tudod, hogy tavaly síbalesetem volt. - Igen?
Még nem gyógyult meg a térdem. Ránéznek, és ennyi.
Akkor odamegyek.
Mahir, látod, mit csináltál?
- Borzasztó vagy! - Nem csináltam semmit.
Jöhet, ha ráér. Nem nagy ügy.
Oké. Nincs ellenvetés. Megyek.
Szégyelld magad!
Nagyon szeretlek titeket, oké? Sziasztok!
Hurrá! De örülök!
REPÜLŐJEGY NEW YORKBA – KERESÉS
REPÜLŐJÁRATOK NEW YORKBA – RETÚR
KIMENŐ HÍVÁS: CEM MURATHAN
A hívott szám foglalt. Kérem, tartsa!
Várjunk csak!
Buddy drágám!
Kicsikém!
Sajnálom, de megint az apádhoz kell menned, oké?
Ne haragudj!
Halló, Cem?
Holnap New Yorkba utazom.
- Mi történt? - Az anyámnak műtétje lesz.
Sajnálom. Valami súlyos dolog?
Anya szerint nem az,
de apa azt mondta, menjek.
Szóval megyek.
Persze, menj csak!
Elkísérnélek, de a héten Dubajba kell mennem.
Nem, nem kell.
Egy hét múlva jövök is vissza.
Oké, szívem.
Épp úton vagyok hozzád.
Idejössz?
Oké, akkor itt találkozunk. Jól van.
Jövök!
Cem! Jaj!
- Szia! Bocs a zavarásért. - Helló!
- Buddy! - Szia, pajti! Helló!
Buddy! Befelé! Jó fiú!
- Igen? - Feletted lakom. Ali Yöreoğlu.
Értem. Igen?
Egy utazásról jövök…
Kizártak. Nincs nálam a telefonom.
Próbáltam Erkant, de nincs itthon. Megvan a száma?
Megvan Erkan száma.
De nekem is segítség kellene.
Oké.
Kérlek, legyél ott!
- Légyszi! - Gyere már le!
Aha!
Jaj! Éljen!
Hogy kerültél ide?
- Ne is kérdezd! - Itt van, kisasszony.
- Nagyon szépen köszönöm. - Ugyan!
Cem?
Helló!
Egy szót se tudtam szólni.
És Ali… Látnotok kellett volna.
Teljesen lefagyott. Meg se tudott szólalni.
Persze, rögtön rájött, kicsoda Cem.
És Cem is rájött, hogy egy lököttet fog elvenni.
Ne már!
És Cem dühös volt?
Szerintem igen, de nem mutatta ki.
Az új dokumentumfilmje A gyűrű utazása?
- Dokumentumfilmeket csinálsz? - Igen.
Kisebb természetfilmekkel kezdte,
aztán kibővítette, ugye?
Igen, most épp az ENSZ-nek dolgozunk. Nem is tudtam, hogy híres vagyok.
Igen. Honnan tudod ezeket?
Egy veszélyeztetett karakál miatt.
Bezárattak egy bányát, ami az apám földjén volt.
- A Kosovali Enterprise? - Igen. A miénk.
Értem.
Haragudott miatta.
Ne is mondd! Milyen fura! Micsoda véletlen!
És mi lett a gyűrűvel?
Visszavette? Megvan hozzá a joga.
Visszavette,
de csak azért, hogy megcsináltassa.
Ilyen könnyű lemondani rólam, apa?
Annyira el van kényeztetve!
Lenne egy kérdésem.
De az igazat mondjátok!
Jó, hogy eljöttem, ugye?
Csak őszintén!
Jó, hogy itt vagyok, ugye? Annyira hiányoztatok!
Te is nekünk.
Mindig.
Boldog vagy?
Hát, Cem más.
Figyelmes.
Kedves.
Érzékeny.
- Azt mondtad, beképzelt. - Egyáltalán nem.
Vagy legalábbis velem nem az.
Rájöttem, hogy előítéletes voltam vele szemben.
De újra és újra meglepetést okoz.
- De? - Igazából nincs semmi „de”.
Idővel egyre jobban felfedezzük és megértjük egymást.
Ha rajta múlna, rögtön összeházasodnánk,
de mondtam neki, hogy nekem még kell egy kis idő.
Akkor is ennyiszer nézel az órádra, mikor Leylával vagy?
Még nincs itt a séfed.
Vagyis a mi séfünk.
Te hoztad be az életünkbe.
A közelben tartod a Leyla körüli férfiakat, hogy irányíthasd őt.
Beütött a bor?
Miért húzod fel magad?
Talán nem igaz?
Nem te mondtad, hogy vegyem fel Ömert?
Aztán elküldted őt.
Cem, még az ügyvédjeidet is lecserélted, hogy közelebb lehess Leylához.
Persze nem mindet.
A bűntársad, Beliz még melletted van.
Oké, értem már.
Leyla miatt haragszol rám.
Igen.
Mert teljesen elveszíted a kontrollt.
Most először vagy féltékeny egy nőre az életemben, Defne.
Együtt hoztuk ezt létre, Cem.
Én vagyok az igazi játszótársad.
És ez mindig így lesz. Ezt ne felejtsd el!
Menj a pulthoz, bébi! Mindjárt jövök.
- Micsoda meglepetés! - Tényleg az?
Bár szóltatok volna!
- Isten hozott, Cem! - Köszönöm. Helló!
Hány pohár tört össze A részeg szívemben?
Nem tudom megnyugtatni magam Bárhogy is próbálom
Hány pohár…
- Remélem, megbántad. Lesz még ilyen? - Isten ments! Dehogy.
Bemegyek és feladom magam.
- Engem is vigyél, kérlek! - Tuan!
- Végezz rajta reikit, kérlek! - Nem, nem akarok.
És ha hoznál kaktuszkivonatot?
Tudjátok, mit fogok csinálni? Behozok egy nagy követ az udvarról.
- Esküszöm. - Gratulálok, haver!
Sikerült őt is megtörnöd.
- Nézzetek rá! Nézzétek! - Remeg a kezem.
Mi az? Én jövök?
- Mi történik? - Mi van?
- Esra! - Végre!
- Hála Istennek! - Érkezik a gyógyír.
- Adja Isten, amit a szíved kíván! - Már megvan.
- Halló? - Ezt látnod kell.
Ott ültem, és esti mesét olvastam a fiamnak.
Esti mesét.
De te és az a seggfej megváltoztattátok az egész sztori végét.
Nem, semmi sem változott.
Nem történt semmi. Te…
- Iskender… - Fúj!
Ne mondd ki a nevét!
Szívem, hidd el, nem történt semmi!
Lehetséges ez egyáltalán? Te…
Amikor elolvastam,
megértettem, mit jelent, hogy valakinek leesik az álla,
se köpni, se nyelni nem tud,
eláll a lélegzete.
Mindet megértettem.
- Megáll benne az ütő? - Igen.
Drágám, igazad van.
Ha lenne időm elmagyarázni…
A sztorink happy enddel végződött volna.
Kitéptelek a fickó kezei közül.
Örülök, hogy te voltál az.
A sztorinknak még mindig happy end a vége.
Esküszöm…
- Doruk! - Mi?
- Hol van Doruk? A fiam! - Nem.
- A fiam. - Otthon van a szüleimmel.
Hazamehetnénk végre? Kérlek! Menjünk, kérlek!
Nem vagyok hülye!
- Persze hogy nem. - Nem.
- Dehogy.
Csak mert te ekkora hülyeséget csináltál,
nem jelenti azt, hogy véget vetek a házasságunknak.
És nem fogom utálni a feleségemet, akit a saját életemnél is jobban szeretek.
- Menjünk! - De…
Nem mehetek oda vissza.
Mert idebent
még mindig ég a tűz.
- Itt ég… - Elég ebből!
Ne ess túlzásba! Nem csináltam semmi rosszat.
Eddig vagyok ezzel. Elég!
És nagyon hiányzol.
Vagy hazajössz, vagy hazajössz. Pont.
Nagyon szeretlek.
Ez a beszéd! Tessék!
- Újra együtt! - Éljen!
Újra együtt vannak.
Menjünk!
Nem hívtalak, mert gondoltam, alszol.
Hívtam az anyád. Sok sikert kívántam neki.
Reggel beszélünk. Sok puszi! Hiányzol.
KIMENŐ HÍVÁS: CEM MURATHAN
A hívott szám…
3 NEM FOGADOTT HÍVÁS: ŞEYYAZ
KIMENŐ HÍVÁS: ŞEYYAZ
Halló!
Szia, Şeyyaz! Sajnálom.
New Yorkban vagyok. Mi a helyzet?
Mindennek vége.
Nem értem.
Ennek az egésznek Defnével. Befejeztem.
Mesélj!
Amúgy is eltűnt a verseny után.
Aztán hirtelen Cem Murathannal megjelentek az étteremben.
Cem is?
A gyámja jelenlétében szakítottunk.
Ezúttal szólok, mielőtt elmegyek.
Minden jót!
Szia!
…mondta,
és elsétált az éjszaka sötétjébe Cem Murathannal.
Érdekes.
Úgy döntöttem, lemondom az ankarai dolgot.
Már Dubajtól is vonakodtam.
Csak Defne erőltette.
De holnap elutazik helyettem.
Defne is Dubajba megy?
Miért, ki megy még?
Próbálkozik.
- És nem fog leállni. - Kicsoda?
Defne. Sosem fog lemondani Cemről.
Egy pillanatig sem gondoltam rá.
Mit nevetsz?
Fogadtunk, emlékszel?
Defnének Cemen kívül nincs szüksége senki másra.
Előbb-utóbb gyerekük is születik majd. Hidd el!
Cem jól érezte magát, miután szakítottunk.
Nagyon jól.
Most alszom.
Alszom. Jetlagem van. Alszom.
Leyla!
Ne ébreszd fel! Kimerült.
De akkor rohannia kell, és csak rosszabbul lesz.
Leyla!
- Kelj fel, drágám! Megyünk. - Dubajba?
A kórházba. Gyere!
A kórház.
Jól van.
A hívott szám…
Már másfél óra eltelt. Szólok, ha kihozták.
Oké. Megbeszélésem van.
Mindenképp írj, oké?
- Bácsikám! - Leyla, drágám!
Ne felejtsetek el írni! Sziasztok!
Puszi! Oké.
- Hozok egy kávét. Kérsz valamit? - Kávét.
Megismerni valakit olyan, mint felfedezni egy várost.
Először a saját utcádat ismered meg.
Aztán a tereket.
Aztán meg az ismeretlen helyeket. De élvezed a felfedezést.
És hirtelen úgy érzed, mintha mindig minden a helyén lett volna,
és csak arra várt, hogy belészeress.
Elveszel az örömben.
Az idő már nem számít.
Ez nem tűnik túl biztonságosnak.
Nem lesz semmi baj.
Ne félj már, Cem Murathan!
Nem esik bajod.
Zöld van. Menjünk!
Nagyon kedves ember vagy a természetes környezetedtől távol.
„A természetes környezetem”?
Mármint a Cem Murathan-személyiségeden felül
egy normális, kedves ember vagy.
„Kedves ember.”
És még?
Hát, Isztambulban
egy kicsit beképzelt vagy.
De itt nagyon bírlak.
Bár jó lenne egy kis ketchup.
Ketchup… Azt elfelejtettem. De van…
- Van majonézem. - Azta!
- Tényleg. - Micsoda meglepetés!
- Kérsz? Kifolyik. Gyorsan! - Nem!
Utoljára az öcsémmel voltam itt.
- Selimmel? - Aha.
A NYU-n tanult.
Ott akarta hagyni, és hazamenni.
Azért jöttem, hogy rábeszéljem, ne tegye.
Nem sikerült.
Talán ha nem jön haza…
Olyan téged szeretni…
mint megtalálni a puzzle hiányzó darabját.
- Szóval szeretsz engem? - Igen.
Akkor tudod, melyik részem hiányzik.
Én vagyok az?
A Török Polgári Törvénykönyv
és a New York-i főkonzul által rám ruházott hatalmamnál fogva
férjnek és feleségnek nyilvánítalak titeket.
Sok boldogságot kívánok!
Megint ugyanazt álmodtam.
Igen?
Mi volt benne?
Majd később elmondom.
Jól van.
Ideje felkelni. Menjünk be a szüleidhez!
Aztán körbejárjuk a várost.
Oké. Tetszik az ötlet.
Nagyon szeretlek.
Én még jobban.
Mikor lesz kész a gyűrűm?
Kész van.
Micsoda? Itt van?
Eljött az idő?
Hozzád akarok menni.
Szeretlek.
Én is szeretlek.
Ott van. Leyla az.
Ne csináld, tesó!
- Sarp, ezt megfognád? - Persze.
- Drágám! - Helló!
Most megyek. A tárgyaláson találkozunk! Sok sikert!
- Készen állunk. - Igen, minden rendben.
Igen.
Utoljára a diplomaosztótokon láttalak titeket köpenyben.
Harry Potter és a kartali fogoly.
Többé nem fogoly.
A feliratot fordította: Laczkó-Simon Emese