Ty nikam nepůjdeš. Vyjdi z těch dveří a už se nikdy nevrátíš.
Leylo.
Dobré ráno, dobré ráno.
Dobré ráno.
Hele, chtěli jsme ho nechat u Aliho, ale odjíždí do Ameriky.
Takže ho vezmu k Ömerovi. Paní Gulnaz je doma.
Fajn.
Bezva.
Uvidíme se u soudu.
Jsi vzhůru? Podívej se na mě.
Jsi vzhůru? Super. Jsi.
-Pojď… Badi… Pojď. -Utíkej. Jdi.
Leylo?
Hm?
Dnes je ten den. Dnes je ten den, jo?
Tak pojď. Jo.
Ty to taky říkáš. Dneska je ten den… Tak pojď.
Je ten den.
DÍKY, DALŠÍ
#BODZVRATU
Edis! Edis! Edis!
Edis! Edis!
Můžu dostat whiskey?
Děkuju.
Ahoj.
Neměj strach.
Za pět minut máš být na jevišti.
A vy musíte tuhle budovu opustit už za minutu.
Vítejte.
Všechno nejlepší.
Děkuju. Díky, že jste přišli.
Nestihne to, je v Izmiru. Tenhle případ je větší, než jsme čekali.
Změnilo se téměř celé vedení nahrávací společnosti.
Leyla velkou operací sjednává nápravu.
Edis! Edis! Edis! Edis! Edis! Edis! Edis! Edis! Edis! Edis! Edis! Edis! Edis! Edis!
-Edis! -Nemáš zač. Och. Tak utíkej a rozpal je.
Ať se podívám kamkoliv, jsi všude kolem mě, co je to za touhu?
Když byť jen na minutu, na vteřinu,
nevidím tvoji tvář, umírám, sakra.
Jsem posedlý i tvými víčky, jak jsi mě to uvěznila?
Aha, takže ti volám akorát včas.
Já tě teď vůbec neslyším.
Už jedu, už jedu.
Nechalas mě tady.
Ale už za chvíli budu s tebou, neboj se. Už jsem na cestě.
Děkuju. Nashle.
-Leylo. -Ahoj.
A konečně si tu, Leylo.
Jo, chápu, asi jdu trochu pozdě, ale…
V pohodě?
Jo.
-Vítej. -Děkuju ti.
Už jsme ani nedoufali, zlato.
Já vím. Dřív to nešlo.
Nevěděla jsem, že umíš na piáno.
Vítej.
Děkuju.
Leylo, zbožňuju tvůj dárek.
-Strašně ti děkuji. -Teda, musím ti říct, že tenhle dárek
není ode mě, ale od Cema. Ode mě je tohle.
Ty jsi tak sladká.
-Ceme. -Hm?
Moc ti děkuju, zlato.
Není zač. Všechno nejlepší.
A ty máš narozeniny už za 15 dní.
Správně. Ale neplánuju to slavit.
Ale proč ne?
A nechci ani oslavu jako překvapení.
Mimochodem, nemáš hlad? Můžou ti něco připravit.
Ne. Jedla jsem v letadle.
-Zmeškala jsi neuvěřitelnou noc, Leylo. -Jo, už to tak vypadá.
Neuvěřitelnou. Díky Cemovi jsem se zase cítila tak dobře.
Tak úžasně výjimečně.
To je báječné. Mám fakt radost. Jsem ráda, že jsi šťastná. Znova, znova a znova.
-Všechno nej. -Všechno nejlepší mně.
Hm.
Ať party začne ještě jednou.
-Leyla je tady, tak musíme slavit, Ceme. -Defne, prosím ne.
Leylo, prosím.
Všichni se budeme dobře bavit.
Jen si ještě naleju.
Seš celá?
Neopouštěj mě.
Jsme tu s tebou, Defne. Jsme tady.
Cemo.
Tak jo.
-Pojď, Defne. -Leylo.
Tady jsme, Defne, jsme tu. Jsme tu oba.
Díky.
Hm?
Ták.
A hotovo.
To bude spát v oblečení?
Bude v pohodě.
Teď se hezky vyspi a večer si promluvíme, dobře?
Nemůžeš nás rozdělit.
Ani Selim nás nerozdělil.
Nikdy nás nic nerozdělí.
Badíku, lásko.
-Máš se, hochu? -Badi, zlato.
-Jak je? Jak ses měl? Hrál sis? -Kávu?
Jasně. Hrál sis, viď? Nenudil ses?
Co máš dnes v plánu?
Půdu do kanceláře.
Mám nějaké pracovní schůzky. Jinak nic jiného.
To přece nikdy nevíš. Možná budeš muset někam naskočit
hasit vážný problém. Hm?
Edis je pro mě důležitý klient, Ceme. Do Izmiru jsem opravdu musela.
Já vím, zlato, já vím.
Jen myslím, že je trochu divné,
že jsi všechno vyřešila spatra a na poslední
chvíli, když jsi postě vyměnila management.
Nebylo to na poslední chvíli. Pracovali jsme na tom dlouho.
Jen jsme nechtěli narušit koncert, turné.
Tak jsme to zvládli tiše.
Neřeklas to ani mně.
Nevěděla jsem, že narozeniny Defne jsou taková událost.
Měla jsem v plánu to stihnout.
Ale trvalo to. Chvilku. Ale i tak jsem to hladce zvládla.
A bez incidentů.
Gratuluju.
Ačkoliv jsem přišla až na závěr, stihla jsem tu nejdůležitější část párty.
Za to ti děkuju.
Jsi sarkastický.
Jenom se to snažím pochopit.
Ne, jsi sarkastický.
Ty tady do mě rýpeš, Cemo.
Jsi unavená?
Samozřejmě, že jsem.
Víš, že jsem tam mohla zůstat, a vrátit se až ráno?
Přijela jsem kvůli tobě. Ne kvůli Defne.
Díky.
-Už jsi to udělal zase. -Ne.
Jdu se vykoupat.
Já taky.
Jsem v jejich životech od prvního dne.
Otrávila jsem jejich manželství sladce a tiše.
Je to nebezpečná žena, Leylo.
Chce Cema.
Ještě toho spoustu nevíme, ale zjistíme to.
Nemůžeš nás rozdělit.
Co se stalo?
Měla jsem sen.
Jaký?
A zatímco mě drhla záda, Defne na mě skočila jako Chucky, děsný.
Samozřejmě jsem mu nic neřekla, to bych ani nemohla.
Vymlouvala jsem se a plácala nesmysly.
Namluvila jsem mu cosi o spadlém letadle.
Já nevím.
Holky…
Myslím, že začínám bláznit jako Tuğba. Je to se mnou fakt zlý.
Zlato, bláznit můžeš, protože je to normální reakce. Ona to dělá schválně. Jak
jako: "Nemůžeš nás rozdělit." Taková kráva.
Že je?
To je.
-Je to blbka. -Když se jí zeptáš, poví,
že byla opilá. Neptej se jí.
-Ty už ses jí zeptala, že Leylo, ale? -Že jo?
Teda, Defne ne, ale…
Jak to bylo se Selimem?
Nejsi úplně Mata Hari, že?
Co na to řekl?
Že to bylo v pohodě, co mohl jiného říct?
S Defne to bylo dobrý? Vycházeli jste spolu? Myslím se Selimem?
Co se stalo?
Nic.
Jen se ptám.
Neptáš se bezdůvodně.
Co je?
Prostě…
Defne… mi něco říkala.
Samozřejmě, byla opilá, ale…
Znělo to, jako by to říkala schválně, víš.
Jako: "Nemůžeš nás rozdělit. Nikdy nás nic nerozdělí.
Ani Selim nás nerozdělil."
Už taky začínáš?
Prosím? Co taky začínám? Ona… mi fakt něco řekla.
Přestaň, Leylo.
Nic nedělám, Ceme. Jen jen mě zajímalo, co jsem slyšela, co to znamená.
Vůbec nic.
Defne toho příliš vypila. Pak mluvila nesmysly. Toť vše.
Tak jí na to neskoč.
To je poprvé, co se Cem chová jinak.
Vsadím se, že maximálně udělal… tohle. Hele, že jo.
Co?
Ne, Esro, tentokrát se doopravdy naštval.
-Pohádali jste se? -Neblázni, Fundo.
Copak by se muž jako Cem Murathan, hrdina z fotorománu někdy pohádal?
Kdyby mu vyklopili před barák náklaďák peněz,
ke dvěřím, on by neřekl ani slovo. Nehnul by ani brvou. Maximálně by udělal…
Vy nemáte Cema rády, že? Jo.
-Nemáte ho rády. -Ale co tě nemá? Nemluv nesmysly, Leylo.
Určitě ho nemáte rády. Poznám to.
Co jsem se k Cemovi přestěhovala, nikdy jste mě nenavštívily.
Nemáte ho rády.
-Ne, ne. To ne. -Zlatíčko, ale ty nikdy nejsi
-doma, pořád někde cestuješ. -Ano, každý víkend jsi někde jinde,
drahoušku, vážně.
Ne, já vás zvu skoro všude, kam jedeme. Ale vždycky se na něco vymluvíte.
Asi špatné načasování.
A… Doruk vyrostl. Nemám čas. Víš, děti se mění.
-Ano, ano. -Dobře, ty máš Doruka, fajn. A ty?
Od rozchodu s Tuanem jsem tě zvala několikrát, že jo. A nepřišla jsi ani
-jednou. -Přišla, jednou jsem přišla.
Jo, máš pravdu, jednou. Jednou jsi přišla večer a utekla ráno.
Ne, neutekla jsem. Musela jsem k mámě. Co nadělám, Leylo?
Bývalo to tak krásné.
-Ale… -Zlatíčko, no tak. někdy přijdeme.
Vídali jsme se mnohem časněji.
Samozřejmě, že rády přijdeme, Leylo, domluvíme se.
Dobře, dobře, v tom případě vás čekám o víkendu.
To jo.
-Co. Ne. Co? -Murate, Sarpe, přijdete o
víkendu na grilovačku, jo?
Cem tady není?
Je.
No, já mám rande s jednou holkou. Mám rande.
-A nemám my náhodou to…? -Jasně, máme to. Musíme tam jít.
-Co, co? Co najednou máte? -To…
No co máte? Nemáte nic. Lžete mi, nic nemáte. Co vám Cem udělal, lidi?
-Ne, tak to není. -Samozřejmě že ne, co to říkáš?
Ne, je nějaký problém. Vy mi lžete. Jo, mluvte, no tak. Co se stalo?
Ne, Leylo, zlato.
Není mi s ním příjemně.
Co?
Zlatíčko, Cemovi v naší společnosti není hezky. Vždyť je nucený s námi trávit čas.
Jak tohle můžeš říct? Nebuďte směšní. Zbožňuje vás.
Ne.
On tě moc miluje.
Proto ho máme rádi i my. Ale nikdo nikoho nezbožňuje. Tak si nelžeme.
Ano, přesně tak. On nás v podstatě snáší, Leylo.
A taky, když jsi s Cemem, nejsi sama sebou, Leylo.
Co?
Ano. Div se nepřerazíš, abys nás dala s Cemem dohromady, spojila nás, spřátelila,
-seš úplně jako posedlá. -A čím víc se snažíš, tím je to horší.
Ehm.
Doopravdy?
No jo, věř mi, zlato.
Přesně takhle jsem to měla s Tuanem.
Proto to vím.
Ceme, vrať se.
Ceme, prosím.
-Poslouchám tě. -Ano? Máš na mě čas?
Jistě. Teď mi skončil meeting a jedu na stavbu.
Na neděli jsem pozvala lidi na brunch.
My něco slavíme?
Ne. Jen spolu budeme trávit čas. Mohli bychom něco ugrilovat.
Řekla jsem i strýčkovi a Cihanovi. Taky přijdou. Asi ti vypleníme sklípek.
Tak jo. Dobře.
Všechno jsem domluvila.
Neměl jsi nic v plánu, že ne?
V neděli přijede máma.
-Fakt? -Ehm.
Nic jsi mi neřekl.
Ne. Protože nebude spát tady.
Zdrží se týden.
Ale ne. Ráda bych s ní strávila nějaký čas.
Tak já se ostatními domluvím a přesuneme to na další týden.
Ne.
Příští sobotu jedeme do Nice.
Opravdu?
Kupuju loď.
Mám nápad.
Co kdybychom si někde pověsili kalendář, abychom navzájem věděli o svých plánech?
Dřív jsi mi dával vědět dopředu, ale už to neděláš.
A ty nechceš jet?
To jsem neřekla. Řekla jsem, že bych ráda znala tvoje plány předstihu.
Hmm.
Máš pravdu.
Takže odteď si vždycky řekneme, dřív než něco naplánujeme. Dobře?
Když tohle dojde, Ömerku, tak to sundáme. A nedáváme to tam takhle, ale naopak.
Vidíš? Dobře, Ömerku?
Dobře.
Nebudeme dávat talíř přímo na stůl, Ömere… Hm?
Dobře.
Tak co asi můžeme dělat? Oba si nastavíme priority
a budeme trochu víc šetřit, až dokud si nenajdeš práci. Dobře, Ömerku?
Dobře.
Ááá… lásko.
Vzbudila jsem tě, že jo? Panička tě vzbudila?
Chceš jít ven? Tak pojď. Pojď, lásko. Pojď.
Ne, tady nečůrej, musíš stranou.
My jsme v tomhle domě oba jen hosté.
Tentokrát přišel problém v otázce, kterou jsem nikdy nestudovala.
Už jsou to…
tři měsíce, co jsem se nastěhovala.
A…
pořád jsem se v tom domě úplně neusadila. Nemyslím fyzicky, myslím spirituálně.
A ty víš, že já se dokážu přizpůsobit snadno.
V průběhu let jsem se stěhovala mnohokrát,
ale nikdy jsem se necítila tolik jako cizinka.
Protože?
Protože…
Tati, nemysli si, že zase fňukám, prosím tě.
Samozřejmě že ne, zlato. Zkus mi říct, jak se cítíš.
Jo, no…
Cem…
je úžasný člověk.
Jistě je.
On je tak dokonalý, až se sama sebe ptám: "Co víc ještě chceš?
Koleduješ si u boha o potíže?" Jenomže…
Je to vůbec možné?
Je něco takového opravdu možné?
Včera Esra například řekla,
že je to chlap jak z nějakého fotorománu.
No a předtím mu říkali Batman.
Víš, jak to myslím? Jako by pořád nosil masku nebo nevím…
Jako by…
Jako by nebyl úplně člověk, ale spíš superhrdina z filmu.
Vždycky se chová tak, jak by měl, nevybočí.
Vidíš?
Vidíš? Teď mi volá, jak o by věděl, že o něm mluvím. To není normální.
Volaný účastník právě hovoří. Po zaznění tónu…
Jistě, je něžný, pečující, milující a všechno a je to opravdu krásné.
Ale taky má jistou divnou…
nevysvětlitelnou pasivně agresivní stránku, tati.
Teď už mnohem líp chápu, co se mi ty ostatní ženy…
o něm snažily vysvětlit.
Je to narcis?
Spíš perfekcionista.
A neustále mě bombarduje neskonalou láskou. Nenechá mě ani nadechnout.
A když se ho pokusíš dostat do reality, vrátit ho na zem,
žene to doslova do extrému. Jak je? Čekám na Sarpa.
Fajn. A nechceš radši počkat nahoře?
Ne, brzy přijde. Ale moc děkuju.
Co jsem říkala?
Že ti Cem připadá falešný.
-Aha? -To je jádro věci.
Vlastně si moc dobře pamatuju, jaks mi Cema popsala,
aniž bys mi řekla, o koho jde.
A popsala jsi narcise.
Řekla jsi: "Kdybys někoho takového znal, jeho slabosti i jeho chyby,
nemiloval bys ho."
Jo, ale já Cema miluju.
Vášeň se někdy může snadno zaměnit za lásku.
Já…
Vážně? To je ono?
Poslyš, já Cema jako takového moc obdivuju.
Je to úspěšný, slušný chlap. Aspoň tak se jeví z dálky.
Ale vždy budu stát při Leyle.
Ať si druhá strana říká, co chce, já budu stát při Leyle.
Takže nezapomínej na to, cos mi řekla úplně na začátku.
Máš s ním společné sny a trápení?
Zamysli se nad tím.
Dej si načas. Nespěchej.
Slečno Leylo, jste v pořádku?
Propána, ani trochu. Hned vám přinesu vodu, jo?
Leylo!
Co je ti?
Zlato, klid, dýchej. Dýchej. Jsem tady, to nic. Dobře?
Zlato, to bude dobrý, to nic. Ukaž.
Ukaž, dej mi ruku. No tak.
Tak zlato, vypij to. Na.
Omlouvám se, měla jsem schůzku. O co jde?
Schůzku, jo?
Ano, proč, co se stalo?
Nic, jen volám,
jestli máš nějaké plány na neděli.
Ne, jak chceš ty.
Jsi v pořádku?
Jsem. Jenom toho mám teď moc.
Dobře, uvidíme se večer.
Dobře, zatím se měj, pusu.
Nemám teď sílu nic vysvětlovat. Ptal by se mě,
proč jsem šla do svého bytu. A já mu nemůžu říct, že mi ten byt schází.
To tě tak rozhodilo?
Hm?
-Tys měla panický záchvat. -Ššš.
A teď děláš, jako by se nic nestalo.
Sarpe, prosím tě, zmlkni na chvilku.
-Protože jsem přišel pozdě? Jako vážně? -Zmlkni, Sarpe, sakra. Já jen
na chvilku zavřu oči, dobře?
…Na kopačce se snaží prokličkovat…
Leylo?
Krásko, co je to s tebou?
Odcházím.
A kam?
Všechny vás čekám v neděli, jo?
Máš tu auto?
Nemůžeš jet sama, počkej.
A…
Paní Dilaro, proč už sklízíte ze stolu?
Pan Cem dnes nepřijde na večeři. Jeho asistentka volala.
Aha.
Proč mi to sakra neřekl?
Tak, jak to máš rád.
Uvnitř juicy, zvenčí křupavý.
Děkuju, Defne.
PŘIJDEŠ POZDĚ? BOJÍM SE. PROČ JSI MI NEZAVOLAL?
Vám večeři nachystám?
Ne, já taky nezůstanu. Moc vám děkuju. Ať se vám daří.
Děkuju, že jsi to napětí neprotahoval.
ASI TOHO MÁŠ HODNĚ NAPLÁNUJU SI NĚCO S FUNDOU
ZAVOLEJ MI, AŽ SKONČÍŠ
Víš co?
Myslím, že dostatečně nereaguješ
na celou tu věc s Defne. To mi přijde poněkud zbabělé, Leylo.
Tady nejde o zbabělost.
Chtěla jsem se vyhnout jakýmkoliv klišé. Protože Defne jen čeká na to,
až do té pasti padnu.
Já se s tebou vsadil.
Nezačínej zase.
Na konci tohoto příběhu spolu ty a já odkráčíme ruku v ruce, lásko.
No tak.
Ach, počkej, brácho, počkej.
Tenhle filtr by měli zakázat. No podívej. To je podvod.
Hele, je to ona, hele, podívej.
Brácho, nekoukej do telefonu a rozhlídni se kolem, je tu spousta
možností.
Jenom samý hotovky. Máš hlad, stačí otevřít ledničku a jednu si vzít. Rozumíš?
Tak bys to měl vidět.
Jo, je zpracovaný a nachystaný.
Kluci, nechte toho, to je nechutné.
Kruci, pořád nic, vidíte? Vůbec si moji zprávu nepřečetl.
Mimochodem, víte, kdo byl včera ve Fade In?
Kdo?
Yon Richards.
-Kdo je to? -Bývalý manžel od Defne.
-Ááá… -Ááá…
Je tu veletrh digitálního umění. Přijeli jako velká skupina.
On o tobě ví?
Ne, setkal jsem se s ním jako majitel. Jedli u nás. Musel jsem makat,
neměli jsme na drby čas. A víte kdo ten veletrh sponzoruje?
Kdo?
Nil Katmanoğluová.
Kdo doporučil mou restauraci?
Nil Katmanoğluová. Je do toho honu úplně zapálená,
už to přehání.
Přesně.
Aha? Tuan.
-Tuan? -Kdo?
S tou holkou?
-Stůj, stůj, Fundo! Stůj! Stůj. -Holka, nechoď tam.
Fundo.
Páni, ty si dáváš hamburger? Přestal si jíst eticky a dáváš si maso!
Doktor mi to řekl. Mám nedostatek B12. Přísahám. Vážně.
-Jo, jo. Tak dobrou chuť. Dobrou chuť. -To říkal doktor. Jednou tejdně. Nekecám.
Chudák, to fakt není dobrý.
To ne, i mně ho bylo líto.
I moje ségra je veganka, to s tím vážně nemá nic společného.
Dyť on mě celé měsíce terorizoval, lidi. Styděla jsem se za každý sousto.
-Jo, jo. -Tu fotku jsi nezveřejnila?
Ne, ne, zlato.
Ceme, proč jsi nešel taky?
Byl zvaný, ale…
Dozvěděl jsem se to pozdě.
Vlastně jsem mu psala. Kdyby si to přečetl, tak by to věděl, ale z nějakého
-důvodu si to nepřečetl. -Hodí se to?
Ano, přátelé, včera v noci jsme se poprvé pohádali.
-Aj! -Jo.
Kde jsi byl, proč jsi nezavolal, proč jsi neodpovídal a všechno, znáte to.
V téhle partě se probírá všechno o všech, že ano?
Přesně, drahý. Takhle to vždycky bylo a vždycky to tak bude. Zvykni si na to.
-Pojďme grilovat. -Jo, jdeme na to.
Jdeme. Já to zapálím.
-Jdi. Jo. -Maso je hotové.
Jak jako?
Ja… Jak hotové?
Není to super?
Vůbec to tu nepáchne kouřem.
A…
ale proč?
Vždyť je sranda při grilování si povídat a je to zábava.
Promiň, já neznám vaše zvyky.
-Nevadí, je to bez práce. -Jasně.
Brunch beze mě?
Nedráždi hada bosou nohou. Nemůžu si pomoct. Ona si to zaslouží.
Ó, jste tady všichni.
-Vítej. -Jsme, jo.
-Dobrou chuť. -No jo.
-Je tady volno? -Jistě.
-Jak se máš, Defne? -Dobře. Já ti
nepoděkovala za tu noc onehdy.
-Přehnala jsem to s pitím, že? -Ne, v pohodě. Jednou ty, jindy já.
Hmm. Tys byla včera večer s Feyaazem, že?
Ano, byli jsme s Şeyyazem všichni. My všichni a Şeyyaz s námi, víš.
Edisova sexy právnička bloumá nocí s koketním šéfkuchařem.
Ach ten bulvár.
Vlastně o mně žádnou lež nenapsali. Výjimečně.
Tedy, Edisova právnička jsem a náš šéfkuchař…
-Huhů. -Huhů.
Leylo.
Dozvěděla jsem se celou historii od exmanžela Defne.
Lidi, budou ty dokumenty jako důkaz stačit?
Tohle už stačit bude.
Náš svědek, Yon Richards.
-Děkuju, že jste přišel, Yone. -Moc rád.
Jsme rádi, že jste tady.
Děkuju.
Obžalovaný Cem Murathan! Obhájce obžalovaného Beliz Temurová!