‫את לא הולכת לשום מקום!‬
‫אם תעזבי עכשיו, לא תוכלי לחזור לעולם.‬
‫ליילה.‬
‫בוקר טוב.‬
‫אמרנו שנשאיר אותו עם עלי,‬ ‫אבל הוא נוסע לאמריקה.‬
‫אשאיר אותו עם עומר. גברת גולנאז בבית.‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר?‬
‫נתראה בבית המשפט.‬
‫את ערה?‬
‫תסתכלי עליי.‬
‫את ערה? כן. טוב.‬
‫בוא. באדי. בוא.‬ ‫-קדימה.‬
‫ליילה.‬
‫זה קורה היום.‬
‫היום הוא היום הגדול. בסדר?‬
‫בוא הנה, בוא.‬
‫תגיד גם אתה. היום הוא היום הגדול.‬
‫בוא.‬
‫זה היום הגדול.‬
‫- תודה, נקסט -‬
‫- #נקודת_מפנה -‬
‫אדיס!‬
‫אפשר לקבל ויסקי?‬
‫תודה.‬
‫שלום.‬
‫אל תדאג.‬
‫יש לך חמש דקות עד העלייה לבמה.‬
‫ולך יש דקה אחת לעוף מפה.‬
‫ברוכים הבאים.‬
‫היא לא באה. היא עדיין באיזמיר.‬ ‫התיק גדול יותר משחשבנו.‬
‫כל ההנהלה בחברת התקליטים התחלפה.‬
‫ליילה מתקנת את זה במבצע גדול.‬
‫בוא איתי.‬
‫תודה על הכול.‬ ‫-כמובן.‬
‫אין עלייך.‬
‫קדימה, תן בראש. קדימה!‬
‫"אני רואה אותך בכל פינה‬ ‫הגעגועים גומרים אותי‬
‫"אם אני לא רואה את הפרצוף שלך לרגע‬ ‫אני מרגיש שאני גוסס‬
‫"אפילו העפעפיים שלך הם האובססיה שלי‬ ‫איך הפלת אותי ככה?"‬
‫התקשרתי אליך בדיוק בזמן.‬
‫אני לא שומע אותך.‬
‫אני באה.‬
‫השארת אותי לבד.‬
‫אהיה איתך בעוד כמה שעות. אל תדאג.‬
‫אני באה. אני בדרך.‬
‫תודה רבה. תודה.‬
‫ליילה.‬ ‫-היי.‬
‫סוף סוף, הנה ליילה.‬
‫נכון שהגעתי קצת באיחור, אבל…‬
‫את בסדר?‬
‫אני בסדר.‬
‫ברוכה הבאה.‬ ‫-תודה.‬
‫כבר איבדנו תקווה שתבואי.‬
‫לא יכולתי להגיע מוקדם יותר.‬
‫לא ידעתי שאתה מנגן בפסנתר.‬
‫אני שמח שבאת.‬ ‫-תודה.‬
‫ליילה, אהבתי את המתנה שלך.‬
‫תודה רבה.‬
‫טוב, המתנה לא הייתה ממני.‬
‫היא הייתה מג'ם. זו המתנה שלי.‬
‫את כזאת מתוקה.‬
‫ג'ם.‬ ‫-כן?‬
‫תודה רבה.‬ ‫-על לא דבר. מזל טוב.‬
‫שמעתי שיש לך יום הולדת בעוד שבועיים.‬
‫כן, אבל אני לא מתכוונת לחגוג.‬ ‫-למה לא?‬
‫ואני לא רוצה מסיבת הפתעה.‬
‫את רעבה? אפשר לבקש שיכינו לך משהו.‬
‫לא, אכלתי חטיף בטיסה.‬
‫פספסת לילה מדהים, ליילה.‬
‫כן, נראה ככה.‬ ‫-זה היה מדהים.‬
‫ג'ם שוב עשה לי הרגשה טובה הערב.‬
‫הוא גרם לי להרגיש מיוחדת כל כך.‬
‫יופי, אני שמחה. אני שמחה מאוד שאת מאושרת.‬
‫שוב, יום הולדת שמח.‬
‫יום הולדת שמח לי.‬
‫אבל בואו נמשיך את המסיבה.‬
‫ליילה כאן. בוא נמשיך, ג'ם.‬ ‫-דפנה, בבקשה. די.‬
‫ליילה, בבקשה.‬ ‫-לא, עכשיו אנחנו ניהנה קצת יחד.‬
‫אני אביא עוד שמפניה.‬
‫את בסדר?‬
‫אל תעזוב אותי.‬
‫אנחנו כאן, דפנה. אנחנו כאן.‬
‫ג'מו.‬
‫כן. בואי, דפנה.‬
‫ליילה.‬ ‫-אנחנו כאן. שנינו כאן.‬
‫אנחנו כאן.‬
‫יפה מאוד. ככה.‬
‫היא תישן בבגדים שלה?‬
‫היא תהיה בסדר.‬
‫טוב, לכי לישון עכשיו. נדבר בצהריים, בסדר?‬
‫לא תצליחי להפריד בינינו.‬
‫אפילו סלים לא הצליח להפריד בינינו.‬
‫תמיד נהיה יחד.‬
‫באדי! חיים שלי!‬
‫באדי שלי.‬ ‫-מה שלומך, חמוד?‬
‫מה קורה? מה עשית? שיחקת?‬ ‫-רוצה קפה?‬
‫כן.‬
‫שיחקת? היה לך משעמם, חיים שלי?‬
‫מה התוכניות שלך היום?‬
‫אני הולכת למשרד.‬
‫יש לי כמה פגישות.‬
‫זה הכול.‬
‫לא בטוח, אולי יקפיצו אותך פתאום‬ ‫לכבות כמה שרפות.‬
‫אדיס הוא לקוח חשוב, ג'ם.‬
‫הייתי חייבת לנסוע לאיזמיר.‬
‫אני יודע, מותק. אבל…‬
‫נראה לי מוזר שהצלחתם לסדר הכול ברגע האחרון‬
‫ולהחליף בבת אחת את כל ההנהלה.‬
‫זה לא היה ברגע האחרון.‬
‫אנחנו עובדים על זה כבר הרבה זמן.‬
‫אבל לא רצינו לסכן את ההופעה‬ ‫ואת כל סיבוב ההופעות,‬
‫אז עשינו את התהליך בשקט.‬
‫אפילו לא סיפרת לי.‬
‫לא חשבתי שיום ההולדת של דפנה‬ ‫הוא כזה עניין גדול.‬
‫תכננתי לנסוע לשם ולחזור, אבל בסוף התעכבתי.‬
‫אבל בכל זאת,‬ ‫טיפלתי בזה בצורה חלקה ובלי שום בעיות.‬
‫בלי תקריות, כלומר.‬
‫כל הכבוד.‬
‫למרות שהגעתי מאוחר,‬ ‫עדיין הספקתי להיות בחלק משמעותי מהמסיבה.‬
‫תודה רבה.‬
‫אתה ציני.‬
‫אני רק מנסה להבין.‬
‫לא, אתה ציני.‬
‫אתה עוקץ אותי, ג'מו.‬
‫את עייפה.‬ ‫-ברור שאני עייפה.‬
‫אתה יודע, יכולתי להישאר שם בלילה.‬
‫יכולתי לחזור בבוקר.‬
‫אבל חזרתי בשבילך. לא בשביל דפנה.‬
‫תודה.‬
‫אתה שוב ציני.‬ ‫-לא.‬
‫אני הולכת להתקלח.‬ ‫-גם אני.‬
‫הייתי בחייהם מהיום הראשון.‬
‫הרעלתי את הנישואין שלהם בשקט ובמתיקות.‬
‫היא אישה מסוכנת מאוד, ליילה.‬
‫היא רוצה את ג'ם.‬
‫יש הרבה דברים שאנחנו לא יודעות,‬ ‫אבל אנחנו נגלה.‬
‫אתן לא יכולות להפריד בינינו.‬
‫מה קרה?‬
‫היה לי חלום.‬
‫על מה חלמת?‬
‫טובה סיבנה אותי,‬
‫ודפנה קפצה עליי כמו צ'אקי…‬
‫לא הזכרתי את זה, ברור.‬
‫גמגמתי ומלמלתי. דיברתי שטויות.‬
‫המצאתי סיפור טיפשי על התרסקות מטוס.‬
‫זה היה נורא.‬
‫אני לא יודעת, אבל…‬
‫אבל נראה לי שאני משתגעת כמו טובה, בנות.‬
‫מותק, הגיוני שאת משתגעת.‬ ‫היא עושה את זה בכוונה.‬
‫"לא תצליחי להפריד בינינו"? איזה טמטום.‬
‫נכון? כן.‬ ‫-ממש טמטום.‬
‫אם תשאלי, היא תגיד שהייתה שיכורה,‬ ‫אז אל תשאלי.‬
‫כבר שאלת אותה, ליילה? די!‬ ‫-שאלת אותה?‬
‫טוב, לא שאלתי את דפנה, אבל…‬
‫איך היה הקשר שלך ושל סלים?‬
‫לא הכי מעודן, מה?‬
‫מה הוא אמר?‬ ‫-הוא אמר שהיה להם קשר טוב, אלא מה?‬
‫ומה עם דפנה? הם היו בקשר טוב? הם הסתדרו?‬
‫מה קרה?‬
‫שום דבר. אני סתם סקרנית.‬
‫לא היית שואלת את זה סתם. מה קרה?‬
‫טוב…‬
‫דפנה אמרה כמה דברים.‬
‫ברור שהיא הייתה שיכורה, אבל…‬
‫נשמע לי שהיא אמרה את זה בכוונה.‬
‫כאילו, "אף אחד לא יפריד בינינו לעולם.‬ ‫אפילו סלים לא הצליח להפריד בינינו."‬
‫גם את התחלת לעשות את זה?‬
‫מה זאת אומרת, "גם את התחלת"?‬ ‫דפנה אמרה לי משהו…‬
‫אל תעשי את זה, ליילה.‬
‫אני לא עושה כלום, ג'ם.‬
‫אני רק סקרנית להבין‬ ‫מה המשמעות של מה ששמעתי.‬
‫אין לזה שום משמעות.‬
‫דפנה שתתה יותר מדי, היא השתכרה.‬
‫ואז היא דיברה שטויות. זה הכול.‬
‫אל תיפלי למלכודות האלה.‬
‫זו הפעם הראשונה שהוא התנהג ככה.‬
‫אני בטוחה שהוא רק עשה פרצוף כזה. הנה.‬
‫זהו. אני עושה את זה. אני צודקת? ככה.‬
‫לא, אסרה. הוא ממש כעס הפעם.‬
‫רבתם?‬ ‫-אל תדברי שטויות.‬
‫גבר כמו ג'ם מורטאן, גיבור קומיקס,‬ ‫לא רב אף פעם.‬
‫שפכו משאית שלמה של מטבעות בחצר שלו,‬ ‫והוא לא אמר מילה.‬
‫הוא אפילו לא טורח להגיב.‬
‫במקסימום הוא עושה פרצוף.‬
‫אתם לא מחבבים את ג'ם, נכון?‬ ‫-מה?‬
‫בחייך!‬ ‫-אתם לא מחבבים אותו.‬
‫מה פתאום? אל תדברי שטויות.‬ ‫-אני בטוחה בזה.‬
‫לא. מאז שעברתי לגור עם ג'ם,‬ ‫לא באתם לבקר. אתם לא מחבבים אותו.‬
‫לא.‬ ‫-מותק, אתם אף פעם לא בבית.‬
‫אתם תמיד בנסיעות.‬ ‫-במקום אחר בכל סוף שבוע.‬
‫לא נכון, אני מזמינה אתכם לכל מקום,‬
‫אבל איכשהו תמיד יש לכם תירוץ.‬
‫זה סתם תזמון גרוע.‬ ‫-ודורוק גדל.‬
‫את יודעת שההתנהגות שלו השתנתה.‬ ‫-כן.‬
‫בסדר, את עסוקה עם דורוק. ואת?‬
‫הזמנתי אותך המון פעמים מאז שנפרדת מטואן.‬
‫לא באת אפילו פעם אחת.‬ ‫-בטח שבאתי. ישנתי אצלכם פעם.‬
‫ישנת אצלנו, כן. פעם אחת.‬ ‫באת בלילה וברחת על הבוקר.‬
‫הייתי צריכה ללכת להורים שלי.‬ ‫מה הייתי אמורה לעשות, ליילה?‬
‫הכול היה יפה כל כך פעם.‬
‫אוי, לא.‬ ‫-מותק!‬
‫אנחנו נבוא.‬ ‫-פעם נפגשנו כל הזמן.‬
‫ברור שנבוא שוב, מותק.‬
‫בסדר. אז תבואו בסוף השבוע, טוב?‬
‫מוראט, סארפ.‬ ‫אתם באים לעשות על האש בסוף השבוע.‬
‫בסדר?‬ ‫-ג'ם לא בבית?‬
‫הוא בבית!‬
‫אבל יש לי… אני פוגש בחורה. יש לי דייט.‬
‫ולנו כבר יש משהו, לא?‬ ‫-כן, יש לנו. אנחנו צריכים ללכת.‬
‫מה? איזה "משהו"? אין לכם שום תוכניות.‬
‫אתם משקרים. אין לכם שום תוכניות.‬ ‫מה ג'ם עשה לכם?‬
‫זה לא ככה.‬ ‫-הוא לא עשה כלום. ברור שלא.‬
‫יש משהו. אתם משקרים.‬ ‫-ליילה.‬
‫יש משהו. תגידו לי, מה קרה?‬
‫אני לא אוהב לבלות עם ג'ם.‬ ‫-מה?‬
‫מותק, ג'ם לא אוהב לבלות איתנו.‬
‫בגדול, הוא סובל אותנו בשבילך.‬
‫מה פתאום? אל תדברו שטויות, הוא מת עליכם.‬
‫לא. הוא אוהב אותך מאוד,‬ ‫ובגלל זה אנחנו מחבבים אותו.‬
‫אבל אין פה אהבה גדולה, בואו נאמר את האמת.‬
‫כן. הוא מבלה איתנו כי אין לו ברירה, ליילה.‬
‫ואת שונה כשאת עם ג'ם, ליילה.‬
‫מה?‬ ‫-כן.‬
‫את עושה שמיניות באוויר‬
‫כדי לקרב בינינו לבין ג'ם,‬ ‫לאחד אותנו, להפוך אותנו לחבורה.‬
‫אבל כל המאמצים שלך רק מעייפים אותנו.‬
‫באמת?‬
‫עשיתי את אותו הדבר כשהייתי עם טואן,‬ ‫אז אני מדברת מניסיון.‬
‫ג'ם, תחזור הנה.‬
‫ג'ם, בבקשה.‬
‫כן, ליילה?‬
‫שלום. זה זמן טוב?‬
‫בטח. בדיוק יצאתי מפגישה.‬ ‫אני בדרך לאתר הבנייה.‬
‫הזמנתי את החבר'ה לבראנץ' ביום ראשון.‬
‫יש אירוע מיוחד?‬
‫לא, אני רק רוצה שנבלה יחד.‬
‫אולי נעשה על האש.‬
‫הזמנתי גם את דודוש ואת ג'יהן. גם הם יבואו.‬
‫צריך להביא משהו טוב ממרתף היינות שלך.‬
‫טוב, בסדר.‬
‫אני יודעת שארגנתי את זה בלי לשאול,‬ ‫אבל לא היו לך תוכניות, נכון?‬
‫אימא שלי באה ביום ראשון.‬
‫באמת?‬
‫למה לא סיפרת לי?‬
‫לא, היא לא תישן כאן. זאת לא בעיה.‬
‫היא תהיה בעיר כל השבוע.‬
‫אבל אולי תרצה לבלות איתה בראשון.‬
‫אני אודיע לחבר'ה, ונקבע מחדש לשבוע הבא.‬
‫לא. אנחנו נוסעים לניס בשבת הבאה.‬
‫באמת?‬
‫אני הולך לקנות סירה.‬
‫יודע מה?‬
‫אולי נשים את לוח השנה במקום בולט‬ ‫כדי שנהיה מעודכנים בתוכניות זה של זה?‬
‫פעם היית מודיע לי מראש, אבל הפסקת.‬
‫את לא רוצה לבוא?‬ ‫-זה לא מה שאמרתי.‬
‫אמרתי שאני רוצה לדעת על התוכניות שלך מראש.‬
‫את צודקת.‬
‫מעכשיו נדבר לפני שנקבע תוכניות.‬
‫זה בסדר?‬
‫כשהנייר נגמר, עומר, מוציאים את זה.‬
‫אבל לא שמים את זה ככה. שמים את זה הפוך.‬
‫ככה. בסדר, עומר?‬ ‫-בסדר.‬
‫לא שמים צלחת ישירות על השולחן. בסדר, עומר?‬
‫בסדר.‬
‫אז מה נעשה?‬
‫נקבע את סדר העדיפויות שלנו‬
‫ונקצץ בהוצאות עד שתשיג עבודה.‬
‫בסדר, עומר?‬ ‫-בסדר.‬
‫בסדר.‬
‫חיים שלי!‬
‫הערתי גם אותך? הערתי אותך?‬
‫אולי נצא קצת? בוא.‬
‫בוא, חיים שלי. בוא.‬
‫אל תעשה פיפי בכל מקום. תעשה בצד.‬
‫שנינו אורחים בבית הזה.‬
‫- מצלמה 7 -‬
‫הפעם הבעיות היו חדשות,‬ ‫חומר שלא התכוננתי אליו.‬
‫עברו כמעט שלושה חודשים‬ ‫מאז שעברתי לגור אצלו.‬
‫כאילו…‬
‫אני עדיין לא מרגישה שם לגמרי בבית.‬
‫לא מבחינה פיזית, דרך אגב. מבחינה נפשית.‬
‫- ליילה: סאאארפ? -‬
‫ואני אחת שמסתגלת בקלות, אתה יודע.‬
‫- סארפ: בבית בעוד עשר דקות. -‬
‫עברתי דירה המון פעמים במהלך השנים,‬
‫אבל מעולם לא הרגשתי תלושה כל כך.‬
‫כי?‬ ‫-כי…‬
‫ואל תחשוב שאני שוב מתבכיינת, אבא, בבקשה.‬
‫ברור שלא, מתוקה.‬
‫תגידי לי איך את מרגישה.‬
‫כאילו…‬
‫ג'ם הוא גבר נפלא.‬
‫כמובן.‬
‫הוא כל כך מושלם, שאני שואלת את עצמי,‬ ‫"מה עוד אני רוצה? אני מחפשת צרות בכוח?"‬
‫אבל…‬
‫זה אפשרי?‬
‫זה באמת אפשרי?‬
‫אתמול אסרה קראה לו "גיבור קומיקס".‬
‫ולפני כן הם קראו לו באטמן.‬
‫אתה מבין? יש הרגשה‬ ‫שהוא תמיד מסתתר מאחורי מסכה.‬
‫- ליילה‬ ‫ליילה בית -‬
‫כאילו הוא גיבור-על‬ ‫שעדיין לא הפך לאנושי לחלוטין.‬
‫הוא תמיד מתנהג כמו שצריך.‬
‫רואה? הוא מתקשר אליי עכשיו.‬ ‫כאילו הוא יודע שדיברתי עליו.‬
‫רואה?‬
‫המספר שחייגתם אליו אינו זמין. אנא…‬
‫ברור שהוא אכפתי ומרעיף אהבה והכול,‬ ‫וזה נחמד מאוד.‬
‫אבל יש בו משהו מוזר,‬
‫צד פסיבי-אגרסיבי שאני לא יכולה להסביר.‬
‫עכשיו אני מבינה טוב בהרבה‬ ‫את מה שהנשים האחרות ניסו לספר לי.‬
‫הוא נרקיסיסט?‬
‫בוא נגיד פרפקציוניסט.‬
‫והוא כל הזמן מפגיז אותי באהבה.‬
‫הוא לא נותן לי לנשום.‬
‫וכשאני מנסה לנער אותו קצת‬ ‫כדי להחזיר אותו למציאות,‬
‫הוא מגיב בצורה קיצונית.‬
‫מה קורה? אני מחכה לסארפ.‬
‫הכול טוב. קר פה, את מוזמנת לחכות אצלי.‬
‫לא, הוא יגיע בקרוב. תודה רבה.‬
‫מה אמרתי?‬
‫אמרת, "ג'ם נראה לי מזויף".‬
‫מה?‬
‫זאת תמצית הדברים.‬
‫תחשבי איך תיארת לי את ג'ם‬ ‫עוד לפני שהזכרת את שמו.‬
‫תיארת נרקיסיסט.‬
‫אמרת, "אם באמת מכירים אדם כמוהו‬ ‫ורואים את הפגמים ואת החולשות שלו,‬
‫"אי אפשר לאהוב אותו."‬
‫אבל אני אוהבת את ג'ם.‬
‫לפעמים אפשר להתבלבל‬ ‫בין תשוקה לבין אהבה גדולה.‬
‫אז…‬
‫אז זה העניין?‬
‫תקשיבי, את יודעת‬ ‫שאני מכבד מאוד את ג'ם, נכון?‬
‫הוא בחור מצליח והגון. ככה הוא נראה מרחוק.‬
‫אבל אני תמיד בצד של ליילה.‬
‫לא משנה מי בצד השני,‬ ‫אני תמיד בצד של ליילה.‬
‫תזכרי מה אמרת לי בהתחלה.‬
‫יש לך חלומות משותפים ובעיות משותפות‬ ‫עם גבר כזה?‬
‫תחשבי על זה. קחי את הזמן.‬
‫גברת ליילה, את בסדר?‬
‫אוי ואבוי. את לא בסדר.‬
‫אני אביא לך מים. בסדר.‬
‫ליילה?‬
‫את בסדר?‬
‫מותק, הכול בסדר. תנשמי.‬ ‫אני כאן, הכול בסדר.‬
‫מותק, הכול בסדר.‬
‫בואי, תני לי את היד.‬
‫קחי, מותק. תשתי. הנה.‬
‫התקשרת אליי.‬ ‫הייתי בפגישה, אז לא יכולתי לענות.‬
‫היית בפגישה?‬ ‫-כן. מה יש? קרה משהו?‬
‫לא, רק התקשרתי לשאול‬
‫אם את רוצה משהו מיוחד ליום ראשון.‬
‫לא. כלומר, זה תלוי בך.‬
‫את בסדר?‬
‫אני בסדר. אני פשוט קצת עסוקה כרגע.‬
‫בסדר. נתראה הערב.‬
‫טוב, ביי. נשיקות.‬
‫אני לא במצב להסביר כרגע.‬
‫הוא ישאל למה הלכתי לדירה הישנה שלי,‬ ‫ואני לא יכולה לומר שפשוט התגעגעתי אליה.‬
‫זה מה שהלחיץ אותך?‬
‫מותק, היה לך התקף חרדה.‬
‫את מתנהגת כאילו לא קרה כלום.‬
‫סארפ, תעשה לי טובה ותשתוק לרגע.‬
‫זה בגלל שאיחרתי?‬
‫שתוק, סארפ, בבקשה. רק קצת.‬ ‫תן לי לעצום את העיניים.‬
‫ליילה.‬
‫מותק, מה קורה איתך?‬
‫אני הולכת.‬ ‫-לאן את הולכת?‬
‫אני מצפה לראות את כולכם ביום ראשון.‬
‫יש לך מכונית?‬ ‫את לא יכולה ללכת לבד. אני בא איתך.‬
‫גברת דילארה, למה את מפנה את השולחן?‬
‫מר ג'ם לא בא לארוחת ערב. העוזר שלו התקשר.‬
‫למה הוא לא הודיע לי?‬
‫בדיוק כמו שאתה אוהב.‬
‫עסיסי מבפנים, פריך מבחוץ.‬
‫- ליילה טיילן -‬
‫תודה.‬
‫- ליילה: תגיע באיחור? אני דואגת.‬ ‫למה לא התקשרת אליי? -‬
‫להכין לך ארוחת ערב?‬
‫לא, גם אני לא נשארת. תודה רבה.‬
‫שיהיה ערב טוב.‬
‫תודה שפוגגת את המתח בינינו.‬
‫- ליילה: אתה בטח עסוק מאוד,‬ ‫אז אני אקבע להיפגש עם פונדה. -‬
‫- תתקשר אליי כשתסיים -‬
‫עוד לא הגבת לכל העניין עם דפנה,‬
‫וזה קצת פחדני בעיניי, ליילה.‬
‫זו לא פחדנות.‬ ‫אני לא רוצה להגיב בצורה קלישאתית.‬
‫דפנה רק מחכה שאני אפול למלכודת הזאת.‬
‫זוכרת את ההתערבות שלנו?‬
‫אל תתחיל שוב.‬
‫בסוף הסיפור הזה,‬
‫את ואני נלך יד ביד לעבר השקיעה.‬
‫די כבר.‬
‫אחי, תראה את זה. תראה.‬
‫צריך לאסור על פילטרים.‬
‫זאת הונאה.‬
‫תראו. זאת היא?‬
‫אם תוציא את הראש מהטלפון,‬ ‫תראה שיש עוד אפשרויות סביבך.‬
‫אוכל מוכן, אחי.‬
‫אם אתה רעב, אתה פותח את המקרר ולוקח קופסה.‬
‫הבנת? זאת הגישה.‬
‫אבל זה אוכל תעשייתי.‬
‫מספיק. אתם מגעילים.‬
‫רואים? עדיין אין תשובה.‬
‫הוא אפילו לא קרא את ההודעה שלי.‬
‫את יודעת מי אכל ב"פייד אין" אתמול?‬
‫מי?‬ ‫-יון ריצ'רדס.‬
‫מי זה?‬ ‫-בעלה לשעבר של דפנה.‬
‫יש בעיר יריד אמנות דיגיטלית.‬ ‫הוא בא עם קבוצה גדולה.‬
‫הוא יודע עליך?‬
‫לא, פגשתי אותם בתור הבעלים של המסעדה.‬ ‫אירחתי אותם.‬
‫לא הייתה לנו הזדמנות לרכל.‬
‫ומי נותן חסות ליריד?‬
‫מי?‬ ‫-ניל קטמנולו.‬
‫ומי המליץ על המסעדה שלי?‬
‫ניל קטמנולו.‬
‫היא יוצאת לציד בכל הכוח. לא ייאמן.‬
‫בדיוק.‬
‫מה? זה טואן.‬
‫טואן?‬ ‫-מי? הוא עם בחורה?‬
‫לא! לא, פונדה! תעצרי!‬
‫לא, אחותי. אל תלכי.‬ ‫-פונדה!‬
‫ואו. אתה אוכל המבורגר, מה?‬
‫אז הפסקת עם האכילה המוסרית. אתה אוכל בשר!‬
‫הרופא אמר שיש לי מחסור בבי-12.‬
‫בכיף. תיהנה.‬ ‫-אני נשבע!‬
‫תקשיבי. הרופא אמר לי.‬
‫פעם בשבוע…‬
‫בחור מסכן. זה לא היה לעניין.‬ ‫-לגמרי. גם אני ריחמתי עליו.‬
‫מה הקשר? גם אחותי טבעונית. זה לא העניין.‬
‫הוא עשה לי טרור במשך חודשים.‬
‫התביישתי בכל ביס.‬
‫לא העלית את התמונה, נכון?‬ ‫-לא.‬
‫ג'ם, למה לא באת?‬
‫הוא הוזמן, אבל…‬
‫שמעתי על זה באיחור.‬
‫האמת ששלחתי לו הודעה.‬
‫אם הוא היה מסתכל בטלפון, הוא היה יודע,‬ ‫אבל משום מה ההודעה לא נקראה.‬
‫זה לא מתאים עכשיו.‬
‫חבר'ה, אתמול בלילה היה הריב הראשון שלנו.‬
‫"איפה היית? למה לא התקשרת? למה לא ענית?"‬ ‫כל הסיפור.‬
‫בקבוצה שלכם חייבים לשתף הכול, מה?‬
‫בדיוק. ככה זה תמיד היה, וככה זה יהיה.‬
‫תתרגל לזה.‬ ‫-קדימה, על האש!‬
‫אני אדליק את המנגל.‬ ‫-קדימה.‬
‫הבשר מוכן.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫איך הוא מוכן?‬
‫נכון שזה נהדר?‬
‫הבית לא מסריח מעשן.‬
‫אבל למה?‬
‫כל הכיף זה לעשות על האש ולדבר עם כולם.‬
‫סליחה. אני לא מכיר את המנהגים שלכם.‬
‫זה בסדר. זה נהדר. הכול כבר מוכן.‬ ‫-כן.‬
‫בראנץ' בלעדיי, מה?‬
‫עכבר עם משאלת מוות משחק בביצים של החתול.‬
‫אסרה!‬ ‫-מה? מגיע לה.‬
‫כולם כאן.‬
‫ברוכה הבאה.‬ ‫-בתיאבון.‬
‫אפשר לשבת כאן?‬ ‫-בטח.‬
‫מה שלומך, דפנה?‬
‫בסדר. תודה רבה שעזרת לי באותו ערב.‬
‫הייתי שפוכה לגמרי, מה?‬ ‫-זה בסדר. אני בטוחה שגם את היית עוזרת לי.‬
‫שמעתי שהיית עם פייאז אתמול בלילה.‬
‫כן, היינו עם שייאז.‬
‫כלומר, כולנו היינו יחד, ושייאז היה איתנו.‬
‫בעיתונים כתבו, "עורכת הדין הסקסית של אדיס‬ ‫מבלה בלילה עם השף הפלרטטן".‬
‫אוי, הצהובונים האלה…‬
‫האמת שהם לא אומרים שום דבר שקרי.‬
‫אני באמת עורכת הדין של אדיס,‬ ‫והשף שלנו, אתם יודעים…‬
‫ליילה.‬
‫- ניל קטמנולו -‬
‫שמעתי את כל הסיפור מבעלה לשעבר של דפנה.‬
‫- :ניל קטמנולו: יון ריצ'רדס -‬
‫חבר'ה, המסמכים האלה יהיו הוכחה מספקת?‬
‫זה אמור להספיק.‬
‫העד שלנו, יון ריצ'רדס.‬
‫תודה שבאת, יון.‬ ‫-בשמחה.‬
‫אנחנו שמחים שאתה כאן.‬
‫הנאשם ג'ם מורטאן!‬
‫עורכת הדין מטעם ההגנה, בליז טמור!‬