‫סלים! סלים, בבקשה!‬
‫סלים, בבקשה!‬
‫ג'ם!‬
‫סלים!‬
‫דפנה!‬
‫לא, זה בלתי אפשרי.‬
‫אין מצב שזה נכון.‬
‫ג'ם היה במכונית. אימא שלו אמרה לי.‬
‫אבל יון ריצ'רדס אמר שהם ברחו מג'ם.‬
‫אבל למה שהם יברחו מג'ם?‬
‫היא אמרה ליון שהיא וג'ם רבו.‬
‫אני לא יודעת על מה הם רבו בדיוק,‬
‫אבל דברים קרו באותו לילה.‬
‫קודם דפנה וג'ם רבו.‬
‫ואז סלים התערב, והמצב הידרדר.‬
‫אולי סלים ודפנה ניהלו רומן? מה את חושבת?‬
‫זה נשמע לך סביר?‬
‫דפנה איבדה את התינוק שלה בתאונה.‬
‫מעניין מי היה האבא של התינוק.‬
‫- סלים באטי מורטאן -‬
‫- ייט מורטאן -‬
‫- סוהא מורטאן -‬
‫אפשר ללכת עכשיו.‬
‫אספיק לראות את ליילה היום?‬ ‫כי אני מתכננת לחזור מחר.‬
‫נאכל ארוחת ערב יחד, בסדר?‬ ‫-בסדר.‬
‫אני מתחרטת כל כך שבאתי.‬
‫אני לא רוצה להקשיב יותר,‬ ‫ואני גם לא מאמינה לשטויות האלה.‬
‫- ג'ם מורטאן -‬
‫את מוזמנת לדבר עם יון בעצמך,‬
‫לשמוע את הסיפור ממקור ראשון.‬
‫אני לא רוצה לדבר עם אף אחד,‬ ‫ואני לא רוצה לשמוע כלום.‬
‫- ג'ם מורטאן -‬
‫- ניל – ליילה‬ ‫ניל בית -‬
‫ליילה – פייאז‬ ‫ג'אן טיילן – ניל – טובה -‬
‫- תודה, נקסט -‬
‫- #קפיצת_בנג'י -‬
‫ליילה – פייאז‬ ‫ליילה בית -‬
‫אפשר להיכנס.‬
‫ניסיתי לדובב את ניל,‬ ‫אבל היא לא רצתה לדבר על ליילה.‬
‫אפילו אמרתי לה ששמעתי‬ ‫שליילה מתכננת לבקר אותה,‬
‫אבל היא הכחישה.‬
‫אתה בטוח שהיא נפגשה עם ליילה?‬
‫כנראה טעיתי. תודה.‬
‫תודה, בליז.‬
‫נדבר.‬
‫בסדר, נדבר.‬
‫דפנה אמרה שאבא של ג'ם היה מוזר מאוד.‬
‫קר, מרוחק, חשאי, נרקיסיסטי.‬
‫התפוח לא נפל רחוק מהעץ.‬
‫אז הוא ואבא שלו לא הסתדרו.‬
‫האח הצעיר היה חלש יותר.‬ ‫הוא הושפע יותר מהמצב.‬
‫אני חושב שהוא גם השתמש בסמים.‬
‫ג'ם לא סיפר לי שום דבר מזה.‬
‫האמת שגם דפנה לא סיפרה לי. איך הנושא עלה?‬
‫יום אחד שתינו וצחקנו.‬
‫היא אמרה שאני דומה מאוד לסלים.‬
‫שאני מצחיק וידידותי כמוהו.‬
‫אתה באמת דומה לתמונות שלו.‬
‫רק שלא תגמור כמוהו.‬
‫קרה משהו בינו לבין דפנה?‬
‫לא, היא דיברה עליו כמו שמדברים על אח קטן.‬
‫היה ביניהם קשר מסוג אחר.‬
‫ובכל מקרה, אני חושב‬ ‫שדפנה תמיד הייתה מאוהבת בג'ם.‬
‫אפילו התערבתי איתך על זה.‬
‫כן, אל תפסיק להזכיר לי. בסדר, שף?‬
‫יון ריצ'רדס אומר‬ ‫שהנישואין שלהם התפרקו בגלל ג'ם, נכון?‬
‫כן. ג'ם תמיד חצץ ביניהם,‬ ‫מהיום הראשון של הנישואין שלהם.‬
‫האקסיות של ג'ם אמרו את אותו הדבר על דפנה.‬
‫ג'ם לא היה נשוי אז,‬
‫אבל הוא ודפנה תמיד בילו יחד.‬
‫ליון ריצ'רדס הייתה חברת טכנולוגיה.‬
‫ג'ם השקיע בה. הם הפכו לשותפים.‬
‫בדיוק כמו שהוא הציע לך את המסעדות, לא?‬
‫ככה הם מסתננים למערכות היחסים אחד של השני.‬
‫ולפני שייאז, עומר.‬
‫הוא סידר לו עבודה‬ ‫כשהוא פגש את ליילה לראשונה.‬
‫כן.‬ ‫-זה צירוף מקרים?‬
‫אני מקווה שזה צירוף מקרים.‬ ‫-טוב, האמת ש…‬
‫אני אפילו לא רוצה לדמיין‬ ‫שג'ם יכול להיות מחושב כל כך.‬
‫- עומר‬ ‫שיחת וידאו -‬
‫עומר מתקשר בשיחת וידאו.‬
‫הוא מרגל אחרינו?‬ ‫הוא התקשר ברגע שדיברנו עליו.‬
‫כן, עומר?‬ ‫-ליילה.‬
‫תראי מה זה.‬
‫אוי, היא כזאת חמודה.‬
‫מאיפה היא באה?‬
‫את בדירה הישנה? למה את שם?‬
‫באתי לקחת כמה דברים.‬
‫מה קורה, עומר? מי זאת?‬
‫זאת בטי.‬
‫היא הכלבה של הפסיכולוגית שלי.‬
‫אתה הולך לפסיכולוגית?‬
‫חשבתי שאם היא ובאדי יסתדרו,‬ ‫אולי נוכל לזווג אותם.‬
‫אולי.‬
‫כלומר, אם באדי רוצה.‬
‫ברור.‬ ‫-אני חושב שזה יהיה נחמד מאוד.‬
‫באדי ובטי.‬
‫אז אני אעדכן אותך.‬
‫בסדר. נתראה.‬ ‫-בסדר? נתראה.‬
‫מעניין. עומר התחיל ללכת לטיפול.‬
‫אני שמחה.‬
‫רציתם לזווג את באדי ולונה, לא?‬
‫לונה מעוקרת.‬
‫לא תצליחי להפריד בינינו.‬
‫דודוש?‬
‫ליילוש, איפה את? אין פה אף אחד חוץ מבליז.‬
‫בבקשה, אל תדבר ליד בליז.‬
‫טוב, אני ממילא נכנס למשרד שלי.‬
‫הלכתם לתחנת המשטרה? מה קרה?‬
‫רק שנייה.‬
‫בליז, מה שלומך?‬ ‫-מה קורה? את נוסעת לאנשהו?‬
‫חופשת סוף שבוע.‬
‫יופי. תיהני.‬
‫נתראה.‬ ‫-נתראה.‬
‫הלו? את יכולה לדבר.‬
‫ליילה, הלכנו לתחנה.‬
‫מפקד המשטרה הוא חבר של ג'יהן. הוא עזר לנו.‬
‫הוא מצא את התיק.‬ ‫-ו…?‬
‫ליילה, בדוח לא מוזכרת מכונית שנייה.‬
‫אז ג'ם לא עקב אחריו כמו שטובה טוענת.‬
‫כן?‬
‫התאונה קרתה בשמונה במרץ 2009.‬
‫סלים לא חגר חגורת בטיחות,‬ ‫והוא עף דרך החלון.‬
‫מאחר שג'ם נפצע בתאונה באורח קל בלבד,‬ ‫הוא חילץ את דפנה מהמכונית.‬
‫דוח בית החולים מאשש את העדויות.‬
‫אתם לא מבינים כמה הוקל לי.‬
‫ליילוש, תרשי לי לשאול אותך משהו.‬
‫איך התאונה הזאת קשורה לזוגיות שלכם?‬
‫מה את מנסה להוכיח?‬
‫האישה הזאת…‬
‫דפנה הייתה בעיה‬ ‫בכל הנישואין הקודמים של ג'ם.‬
‫אם אני עומדת להתחתן,‬
‫אני לא רוצה שיהיו בינינו סודות.‬
‫אני צריכה לדעת הכול.‬
‫"אם"?‬
‫אז את לא בטוחה?‬
‫שלום.‬
‫ג'ם?‬
‫חזרת מוקדם.‬
‫התקשרת אליי היום, אבל…‬
‫התקשרתי בחזרה, אבל כנראה גם אתה היית עסוק.‬
‫פשוט התפספסנו היום.‬
‫אנחנו אוכלים עם אימא הערב.‬
‫אבל אם את לא רוצה, את לא חייבת.‬
‫לא, ברור שאבוא.‬
‫הייתי עמוסה נורא ושכחתי להתקשר לאימא שלך.‬
‫מה קרה? אתה בסדר?‬
‫זה יום השנה למותו של אחי.‬
‫ג'ם, לא ידעתי. אני מצטערת כל כך.‬
‫אבל זו לא תהיה ארוחה נעימה במיוחד.‬ ‫את לא חייבת לבוא.‬
‫התאונה לא קרתה במרץ?‬
‫נדמה לי שאני זוכרת‬ ‫שזה מה שאימא שלך אמרה, אבל…‬
‫קדימה.‬
‫תגמור את מה שהתחלת.‬
‫ג'ם.‬
‫מכונות השאירו אותו בחיים במשך כמה חודשים.‬
‫ואז…‬
‫אני מצטערת כל כך.‬
‫באדי!‬ ‫-ג'ם.‬
‫כמה פעמים אמרתי לך לא לרוץ בתוך הבית?‬
‫חיים שלי.‬
‫חמודי. אהבה שלי.‬
‫אתה מפחד?‬
‫אל תפחד. הוא רק קצת נסער.‬
‫אל תדרוך על הזכוכיות. אני אנקה את זה.‬
‫תודה.‬
‫שוב שינו את התפריט.‬
‫מרעננים אותו כל חצי שנה.‬
‫הבשר לטעמך, אימא?‬
‫הוא מעולה.‬
‫גברת אויה.‬
‫הכנתי לג'ם לביבות קישואים לפי המתכון שלך.‬
‫הוא אמר שהן היו כמעט טובות.‬
‫אז אני שוב לא טובה מספיק בשביל הבן שלך.‬
‫לא. הן היו מוצלחות.‬
‫תודה.‬
‫איפה הייתי באותו יום?‬
‫אני לא זוכר.‬
‫אל תדאגי, ליילה. אני אכין אותן שוב.‬
‫הפעם באתי לביקור קצר,‬
‫אבל אני מקווה שבקרוב מאוד‬ ‫ארים כוסית בחתונה שלכם.‬
‫לחיים.‬
‫לחיי האושר.‬
‫התחלתם בהכנות לחתונה?‬
‫עוד לא.‬
‫האמת שכן.‬
‫ליילה כבר בחרה שמלת כלה.‬
‫ג'ם, בבקשה.‬
‫היא חלמה שאנחנו מתחתנים. היינו בניו יורק.‬
‫זה רעיון נהדר.‬
‫ככה תוכלו להתרחק מכל הבלגן כאן.‬
‫ו…?‬
‫היא לבשה שמלת מיני,‬ ‫והייתה לה תספורת בלונדינית קצרה.‬
‫מעניין למה.‬
‫זה היה רק חלום. חלום.‬
‫אז למה אתם מחכים?‬
‫ניסע לניו יורק,‬ ‫ותתחתנו לפני שמזג האוויר יתחמם.‬
‫טוב, זה לא ממש אפשרי.‬
‫אם כבר מדברים על ניו יורק,‬ ‫שמעתי שיון ריצ'רדס כאן.‬
‫חשבתי שאולי הוא יצטרף אלינו הערב.‬
‫יון ואני לא בקשר.‬
‫סליחה.‬
‫לא ידעתי. לא הייתי מודעת.‬
‫ניל סיפרה לך?‬
‫שיון כאן.‬
‫באדי? בוא הנה, חמודי.‬
‫בוא, חמודי. אין ממה לפחד, באדי.‬
‫אני כאן, בוא.‬
‫סיכמנו שלא נסתיר כלום זה מזה, לא?‬
‫אתה שואל אותי את זה?‬
‫עדיין יש לך מרגלים‬ ‫בבית של האישה שנפרדת ממנה.‬
‫איך זה עובד?‬
‫אתה מקבל דוחות יומיים מעובדי משק הבית?‬
‫איך יכולת לקפוץ ישר לתוך המלכודת של ניל?‬
‫חשבתי שאת חכמה יותר.‬
‫אני מכירה אותך כבר שנתיים. נכון, ג'ם?‬
‫מה למדתי עליך בשנתיים האלה?‬
‫שום דבר.‬
‫אתה לא מספר לי כלום.‬
‫אתה לא מדבר.‬
‫אפילו על יום השנה למותו של אחיך‬ ‫שמעתי רק ברגע האחרון.‬
‫אכלנו ארוחת ערב לזכרו,‬ ‫אבל אפילו לא הזכרתם את שמו.‬
‫נושאים מוזרים עלו בשיחה.‬
‫דיברתם על השינויים בתפריט.‬
‫דיברתם על החלום שלי.‬ ‫דיברתם על שמלת הכלה שלי.‬
‫דיברתם על לביבות קישואים.‬
‫דיברתם על לביבות קישואים,‬ ‫אבל לא על אח שלך.‬
‫כולכם התעלמתם מהנושא הזה.‬
‫את יודעת שאת אשמה,‬ ‫בגלל זה את מנסה להסיט את האשמה.‬
‫כן, הלכתי לניל.‬
‫נכנעתי לסקרנות, כן.‬
‫אני מתחרטת על זה. אני מתביישת.‬
‫אבל אני לא אשמה.‬
‫אני רק מנסה להכיר אותך.‬
‫וניל תעזור לך להכיר אותי?‬
‫אולי יון יעזור לי? מה דעתך, ג'ם?‬
‫אפילו הנשים שהתחתנת איתן לא מכירות אותך.‬
‫חשבתי שאולי האיש שהפך לשותף שלך בזכות דפנה‬ ‫יוכל לספר לי עליך.‬
‫כי אתה הרי לא מספר לי כלום.‬
‫למעשה, ג'ם, אתה לא מדבר.‬
‫אתה פשוט מורח חיוך מזויף‬ ‫על הפרצוף שלך, בדיוק כמו עכשיו.‬
‫ומאחוריו אתה מחביא‬ ‫את כל הרגשות האמיתיים שלך.‬
‫מחוות גדולות, הפתעות, מתנות יקרות.‬
‫אבל שום דבר מזה לא נראה לי אמיתי.‬
‫אני לא יודעת.‬ ‫למשל, אף פעם לא שמעתי אותך אומר, "קר לי".‬
‫או "אני עצוב", או "כואב לי",‬ ‫או "לא הצליח לי".‬
‫מעולם לא שמעתי אותך אומר דברים כאלה.‬
‫היום הייתה הפעם הראשונה‬ ‫שראיתי אותך מאבד שליטה מולי,‬
‫ובאדי המסכן חטף צעקות בגלל זה.‬
‫זה לא היה בגלל האגרטל, כמובן.‬ ‫-זה היה בגללך.‬
‫כן, אבל נאלצתי לסבול את כל ההצגה שלך‬ ‫כדי לגלות את זה.‬
‫את לא צריכה לסבול כלום.‬
‫אבל אני אוהבת אותך, ג'ם.‬
‫אני אוהבת אותך. אין לזה חשיבות?‬
‫אני עונדת את הטבעת שלך.‬
‫אני רוצה להיות האדם הכי קרוב אליך.‬
‫אבל אני אפילו לא יודעת מי אתה.‬
‫אני לא יודעת למה דפנה‬ ‫היא חלק גדול כל כך מחייך, מחיינו.‬
‫יש לכם סוד משותף?‬
‫משהו שמחבר בין שניכם‬ ‫ואנחנו לא יודעים עליו?‬
‫כן, יש משהו!‬
‫אני סומך עליה.‬
‫כי היא לא נפגשת עם האקס שלה‬ ‫ברגע שאני מסובב את הגב.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫לא סיפרת לי שפגשת את השף שלך היום.‬
‫ולפני כמה ימים לא היית במשרד,‬ ‫אלא בדירה הקודמת שלך.‬
‫אתה עוקב אחריי, ג'ם?‬ ‫-כן.‬
‫כי שיקרת לי.‬
‫אתה עוקב אחריי, ג'ם?‬
‫חיכיתי מחוץ לבניין שלך במשך שעות.‬
‫לא הייתי בטוח,‬ ‫אז רציתי לראות בעצמי, וראיתי.‬
‫על מה אתה מדבר?‬ ‫-אני לא סומך עלייך.‬
‫ביום הראשון! ביום הראשון שעשינו אהבה‬
‫עדיין חשבת על עומר.‬
‫וביום שהיית אמורה להתחתן עם עומר,‬ ‫רצת אליי. אותו הדבר קורה שוב.‬
‫זה התחיל ברגע שענדת את הטבעת שלי.‬ ‫אותה פניקה, אותן סצנות.‬
‫אני לא רוצה הפתעה כזאת גם בחתונה שלנו.‬
‫אתה יודע שזה נגמר הרגע, נכון?‬
‫שרפת את כל הגשרים.‬
‫אני שונא אותך.‬
‫מה? אמרת לי לדבר, אז אני מדבר.‬
‫בוא, באדי.‬
‫האמת מכעיסה אותך. לכן אתה שונא אותי.‬ ‫-עזוב אותי.‬
‫עזוב את היד שלי. באדי, בוא.‬
‫בוא הנה.‬
‫את לא הולכת לשום מקום, את מבינה?‬
‫אתה לא קורבן.‬
‫עזוב אותי.‬ ‫-אתה לוזר.‬
‫אתה עדיין מכור כי אתה בורח מהמאבק.‬ ‫-עזוב אותי!‬
‫אתה לא רוצה להחלים. אתה רק מתבכיין.‬ ‫-עזוב אותי!‬
‫עזוב אותי.‬
‫בוא, באדי.‬
‫בוא הנה.‬
‫במצב הזה?‬
‫אתה תגן על דפנה מפניי במצב הזה?‬
‫את לא הולכת לשום מקום!‬
‫אם תעזבי עכשיו, לא תוכלי לחזור לעולם.‬
‫אתה אכזבה ענקית.‬
‫אתה לא שווה כלום בלי שם המשפחה שלך.‬
‫ואתה בדיוק כמו אבא.‬
‫אתה זהה לאדם שאתה שונא.‬
‫אני מסכים.‬
‫סלים, חכה.‬
‫סלים, חכה!‬
‫ג'ם, עזוב את היד שלי. בבקשה.‬
‫הוא ככה בגללך.‬
‫אז תהיה אבא טוב יותר.‬
‫אני אהיה.‬
‫חכה ותראה.‬
‫המסכה נפלה.‬
‫אבל לא יכולתי להסתכל‬ ‫על הפנים האמיתיות שלו.‬
‫עצמתי עיניים.‬
‫איך אדם יכול להסתתר עמוק כל כך?‬
‫בואי, מותק.‬
‫איך הוא יכול לחיות באפלה כזאת‬
‫בלי שזה ישפיע עליו?‬
‫הכול בסדר.‬
‫כל מה שהוא קבר בתוך תוכו והסתיר במשך שנים‬
‫הצטבר והתקשה עוד ועוד.‬
‫עכשיו אין לזה פתרון.‬
‫הפתרון הוא שאני ארביץ לו. זה ירכך אותו.‬
‫מניאק דפוק.‬ ‫-אל תחשוב על זה אפילו, סארפ.‬
‫בבקשה. אני לא רוצה שאף אחד יתעסק איתו.‬
‫תראי את הזרועות שלך.‬
‫איזה אדם נורמלי עושה דבר כזה?‬
‫הוא לא שלט בעצמו.‬
‫הוא איבד שליטה לרגע, ואז חזר.‬
‫שיזדיין, חתיכת מניאק.‬
‫פיטרו את עומר בגללו.‬
‫אני לא אשתוק יותר.‬
‫הוא הפך אותו לשותף.‬
‫לא מטוב ליבו, אלא כדי להרחיק אותו ממך.‬
‫איך אתה יודע את זה?‬
‫הבוס של עומר סיפר לו לפני שהוא פיטר אותו.‬ ‫לכן הוא הלך לבית של ג'ם.‬
‫את לא תחזרי אליו, נכון?‬
‫קודם אני אירגע, ואז אני אדבר איתו.‬
‫אני מרחם עלייך.‬
‫אני אומרת לך, סארפ, זה נגמר.‬
‫אני פשוט לא רוצה להחליט כשאני בסערת רגשות.‬
‫אני חושב שהטבעת מפעילה עלייך יותר מדי לחץ.‬
‫אל תקבלי את ההחלטה כשאת עונדת אותה, בסדר?‬
‫מזל טוב!‬ ‫-מזל טוב, ליילה!‬
‫יום הולדת שמח! אוהבים אותך!‬
‫רק בריאות, אושר ושמחה, מתוקה שלי.‬
‫כן.‬ ‫-אני מקווה.‬
‫שכל החלומות שלך יתגשמו.‬ ‫-אתה מתכוון לזה?‬
‫דרך אגב, מצאתי קוראת בקלפים. היא מדהימה!‬
‫גם אני אלך אליה.‬ ‫-כן.‬
‫קחו גם אותי.‬
‫בואו נחתוך את העוגה.‬ ‫אחר כך יהיה זמן להתחבק ולדבר.‬
‫בסדר. אנחנו חותכים אותה.‬ ‫-קדימה.‬
‫רגע.‬
‫כל הכבוד!‬ ‫-כל הכבוד!‬
‫יפה מאוד.‬ ‫-אסרה!‬
‫שף, אתה האדם האהוב עליי, אתה יודע?‬
‫כי אני אוהב שוקולד.‬ ‫-ממש אוהב.‬
‫תיהנה. אני אחתוך את השאר.‬
‫בנות, לחתוך לכן קטן?‬ ‫-לא.‬
‫אנחנו נאכל.‬ ‫-תחתוך בגודל רגיל.‬
‫זה שלי, מותק?‬
‫כן.‬ ‫-בסדר.‬
‫מוראט, בוא נחלוק.‬ ‫-לא, קחי פרוסה משלך.‬
‫- שיחות אחרונות‬ ‫ג'ם מורטאן -‬
‫לא, גם אני אקח קצת.‬
‫בוא נחלוק.‬ ‫-לא, קחי פרוסה משלך.‬
‫זאת שוב ניל. היא רוצה להיפגש.‬
‫היא לא מפסיקה להתקשר גם אליי,‬ ‫אבל אני לא עונה.‬
‫למה את כל הזמן בודקת את הטלפון? מישהו בא?‬
‫הזמנת את ג'ם?‬
‫לא, ברור שלא. מה נראה לך?‬
‫מצלצלים בדלת! אני אפתח.‬
‫יש חדשות?‬
‫לא, אבל אני אתקשר אליו‬ ‫ואלך לקחת את הדברים שלי.‬
‫אל תדברי שטויות. אנחנו נלך.‬ ‫-נטפל בזה.‬
‫אחי! זה אדיס!‬
‫מזל טוב, עורכת דין יקרה.‬
‫ברוך הבא. אין לך הופעה היום?‬
‫היום הוא היום של ליילה.‬
‫אני שמחה כל כך.‬
‫כבר הייתי בבניין הזה פעם, דרך אגב.‬
‫כן?‬ ‫-חבר שלי עבר לכאן בשנה שעברה.‬
‫מי החבר שלך?‬
‫זה עלי.‬ ‫-טקילה!‬
‫יום הולדת שמח.‬ ‫-תודה.‬
‫חבר'ה, זה השכן שלי עלי.‬
‫אני שותה!‬
‫תחסל אותם, שף.‬
‫אוי!‬ ‫-אוף!‬
‫עכשיו אשתך זורקת.‬ ‫-תזרקי, אשתי, אבל את תפספסי.‬
‫היא תצליח?‬ ‫-קדימה, אסרה.‬
‫אין סיכוי. לא תעשי את זה לבעלך.‬
‫לא תעשי את זה, לא.‬
‫של מי הטלפון הזה?‬ ‫-שלי, למה?‬
‫הוא סיים לטעון. אפשר להחליף?‬ ‫-תנתק אותו. זה בסדר.‬
‫הסוללה מתרוקנת מהר נורא.‬ ‫-גם שלך?‬
‫קדימה.‬ ‫-אני אזרוק.‬
‫קדימה, נו כבר.‬
‫קדימה, אדיס.‬ ‫-אתה לא יכול. אתה לא תצליח.‬
‫אתה תצליח.‬ ‫-כן.‬
‫תן בראש.‬ ‫-הוא לא יצליח.‬
‫קדימה.‬
‫הוא הצליח!‬
‫בראבו, אדיס! בראבו!‬
‫אדיס, כל הכבוד.‬
‫תודה.‬
‫תראו את הכוכב שלנו.‬ ‫-תקלטו את הכוכב הזה.‬
‫חבל שלא אמרת לי. הייתי מוציא אותו לטיול.‬
‫זה בסדר. כבר עשיתי את זה.‬
‫אבל אתה יכול לנגב לו את הרגליים?‬
‫אין בעיה.‬
‫בוא.‬
‫תראה, הסוללה שלי שוב נגמרה. אני מתחרפנת.‬
‫תמחקי אפליקציות מיותרות. זה בטח יסתדר.‬
‫אתה חושב שזו הסיבה?‬ ‫-כן.‬
‫קדימה, בוא.‬
‫הכול משתנה בחמש דקות.‬
‫לא, לא בחמש דקות.‬
‫זה התחיל מזמן.‬ ‫היא תמיד הייתה דלוקה על אדיס.‬
‫לכמה זמן באת?‬
‫מעכשיו אני כאן.‬
‫אהיה בניו יורק בחודש הבא.‬ ‫שמעתי שההורים שלך שם.‬
‫כן, נכון.‬
‫אם את רוצה לשלוח משהו…‬
‫לא נראה לי. כנראה אבקר אותם בקרוב.‬
‫אבל תודה.‬
‫אני אלך להפריע להם קצת.‬ ‫-לכי על זה.‬
‫- חדשות -‬
‫- טיוטוב -‬
‫- עומר -‬
‫בטי מוכנה לפגוש את באדי בסוף השבוע.‬ ‫החלטנו להביא אותם לבית שלי.‬
‫מה דעתך?‬
‫- ליילה: בסדר -‬
‫- עומר -‬
‫דרך אגב, יום הולדת שמח!‬
‫בואי, מאיה.‬
‫בוקר טוב.‬
‫שלום.‬
‫בוקר טוב.‬
‫זה באדי?‬
‫כן, מאיה, זה באדי.‬
‫אפשר ללטף?‬
‫ברור.‬
‫תכירי, זאת מאיה.‬
‫הבת שלך?‬
‫אני הבת של האקסית שלו.‬
‫הם נפרדו, אבל אנחנו לא יכולנו להיפרד.‬
‫היא כזאת מתוקה.‬
‫נעים להכיר, מאיה. אני ליילה.‬
‫אני יודעת. נעים מאוד.‬
‫אבא שלי מת.‬
‫אבל אני לא זוכרת את זה.‬
‫הייתי בת שנה.‬
‫אני קוראת לעלי "אבא" מגיל שלוש.‬
‫והוא קורא לי הבת שלו.‬
‫די, תספרי לה על עץ השורשים שלך אחר כך.‬
‫את כזאת חמודה, מאיה.‬
‫אנחנו הולכים לסט עכשיו.‬ ‫אבא מצלם סרט תיעודי.‬
‫זה סרט על מהגרים. אנשים שהיגרו לכאן.‬
‫בואי, מאיה.‬ ‫-שמחתי מאוד לפגוש אותך. נתראה.‬
‫ביי, באדי. ביי, ליילה.‬ ‫-ביי.‬
‫תיכנסי, מאיה.‬ ‫-קדימה.‬
‫בוא נזוז, ברבו.‬
‫בהצלחה.‬ ‫-תודה.‬
‫קדימה, ברבו.‬
‫אהמט?‬ ‫-בוקר טוב, גברת ליילה.‬
‫הבאתי את החפצים שלך.‬
‫מר ג'ם שלח אותם.‬
‫בוא.‬
‫אני אקח אותם. תודה.‬
‫מר אהמט, אפשר לתת לך את זה?‬
‫בטח נשארה איזו שקית קטנה‬ ‫מיום ההולדת אתמול.‬
‫אתה יכול לבדוק?‬ ‫-אני כבר מטפל בזה.‬
‫זה יתאים.‬
‫תני לי.‬
‫שימי אותה כאן. יופי.‬
‫תחזיר אותה ככה, בבקשה.‬
‫הנה. להתראות.‬ ‫-תודה.‬
‫תצחק. תצחק, שיהיה לך בכיף.‬
‫למה שאני אצחק? אפילו אני לא כזה מניאק.‬
‫למה שאני אצחק?‬
‫לא. אל תתקשרי אליו.‬
‫שתוק. אל תתערב!‬
‫חיכיתי הרבה זמן,‬ ‫אבל ידעתי שתקיים את הבטחתך בסוף.‬
‫- ליילה טיילן -‬
‫כן. מוכנים.‬
‫אמרתי לך, מותק.‬
‫פשוט תסתום כבר!‬
‫לעזאזל.‬
‫זה לא חוסר נימוס?‬
‫כאילו…‬ ‫-זה לא חוסר נימוס?‬
‫איך הוא פשוט שלח את הדברים שלי?‬
‫טוב, בואו נירגע.‬
‫איך ארזת את הדברים שלי‬ ‫ושלחת לי אותם, ג'ם מורטאן?‬
‫מי שמלטף חמור, שיתכונן לחטוף בביצים.‬
‫אסרה!‬ ‫-מה? אמרתי את זה מהרגע הראשון.‬
‫אמרתי לך מהרגע הראשון שהאיש הזה לא אמיתי.‬
‫שאף אחד לא יעז לומר לליילה, "אמרתי לך".‬
‫מותק…‬
‫תיקנת את זה?‬ ‫-כן, מתוקה.‬
‫תודה רבה.‬
‫אני מצטערת.‬
‫ליילוש…‬
‫מה זה "איפה-אני"?‬ ‫זו האפליקציה שרוקנה לך את הסוללה.‬
‫מה זה? אין לי מושג. "איפה-אני"?‬
‫תודה לאל, לפחות פונדה במצב רוח טוב.‬
‫כן, אבל היא גוועת ברעב.‬
‫תאכלי את זה לפני שזה יתקרר?‬ ‫-כן! רק שנייה.‬
‫שלום.‬
‫ברוך הבא.‬ ‫-שב כבר, איחרת.‬
‫חבר'ה, בליז פינתה את השולחן שלה במשרד,‬ ‫ולא שמנו לב.‬
‫מה?‬
‫היא באה עם מזוודה ואמרה שהיא נוסעת לסופ"ש.‬ ‫-היא עזבה אותנו.‬
‫נחמד מאוד.‬
‫למה ככה פתאום, בלי התראה? מה קרה?‬
‫למה היום?‬
‫- ג'אן טיילן -‬
‫היא לא עונה.‬
‫מה קורה עם הסוללה?‬
‫ג'יהן, יש לך מטען?‬ ‫-לא.‬
‫לי יש.‬ ‫-תני לי.‬
‫מה זה השטויות האלה?‬
‫למה בליז אף פעם לא מפתיעה אותי?‬
‫היי, סליחה!‬ ‫אפשר לטעון את הטלפון הזה, בבקשה?‬
‫התקנת אפליקציה בשם "איפה-אני" לאחרונה?‬
‫לא.‬
‫-לא.‬
‫אבל הרוגלה הזאת מותקנת בטלפונים של כולכם.‬
‫אז ג'ם התקין אותה?‬
‫הם אפילו ניסו לקנות‬ ‫את "איפה-אני" דרך החברה של יון ריצ'רדס.‬
‫אבל בגלל שזאת אפליקציה מסוכנת,‬
‫ארה"ב וטורקיה אסרו על השימוש בה.‬
‫הוא עושה משהו לא חוקי לחלוטין.‬
‫ידעתי שהוא מסתיר ממני משהו.‬
‫הוא דפוק בראש.‬ ‫הוא משתמש בזה כדי לספק את הסקרנות שלו.‬
‫כדי לתמרן אנשים.‬
‫ברור שזה לא חוקי.‬
‫הוא תמיד ידע לאן אני הולכת. אפילו…‬
‫לפעמים הוא היה שם לפניי.‬
‫הוא היה מופיע משום מקום ומפתיע אותי.‬
‫ומאז…‬
‫מי יודע, אולי הכול התחיל בצורה תמימה,‬
‫אבל עכשיו הוא מבצע פשע.‬
‫ופשע חמור.‬
‫חדירה לפרטיות.‬
‫אנחנו יכולים להוכיח את זה?‬
‫יש לנו נשק חזק מאוד,‬
‫אבל צריך לשכנע אותו להעיד במשפט.‬
‫אבל גם אני איפגע מזה כשותף העסקי שלו.‬
‫אתה תדווח על פשע.‬
‫גם אתה קורבן.‬
‫ג'ם ניצל גם אותך.‬
‫טובה וניל יגישו תביעות נפרדות.‬ ‫אני אהיה עורכת הדין שלהן.‬
‫אתה ויון ריצ'רדס תהיו העדים שלנו.‬
‫ואני אזמן לדוכן העדים אדם אחד מהצד השני.‬
‫דפנה?‬
‫דפנה.‬
‫אני רוצה לשאול את דפנה מול השופט‬ ‫כמה שאלות בקשר לג'ם מורטאן.‬
‫בואו נראה. בואו נחשוף הכול.‬
‫זה מעולה.‬
‫הוא עדיין מרגל אחרי הנשים שהוא נפרד מהן.‬
‫נראה מה עוד יתגלה במהלך המשפט.‬
‫אז זה הסוף של ג'ם מורטאן?‬
‫טוב, לליילה כבר נמאס ממנו.‬
‫אבל בקרוב הוא לא יוכל להופיע בפומבי.‬
‫מה זה השטויות האלה?‬
‫למה הם בהינומה ובפפיון?‬ ‫-זה למזכרת. שיישארו ככה.‬
‫עומר, תוריד את זה מהם, בבקשה.‬ ‫-לא.‬
‫כבר צילמתי אותם.‬
‫רגע. עוד תמונה אחת.‬
‫אמורים לכבות טלפונים בליל הכלולות.‬ ‫-ברצינות?‬
‫- אסרה‬ ‫שיחת וידאו -‬
‫כן, אסרה?‬ ‫-היי. ליילה.‬
‫ג'ם התראיין אצל הנדה ברקנט.‬ ‫הריאיון ישודר הערב.‬
‫מה?‬ ‫-מה נסגר?‬
‫- מלכת הרכילות -‬
‫האורח שלי היום לא נוהג להופיע מול המצלמה‬
‫מלבד בטקסי פרסים ובהשקות חגיגיות.‬
‫הוא זכה באחד הפרסים היוקרתיים ביותר…‬
‫לא. עדיין כלום.‬
‫החתיך הדיסקרטי של עולם הידוענים,‬
‫אפילו הדיסקרטי מכולם, אפשר לומר,‬
‫איש העסקים המצליח…‬
‫שמוק.‬ ‫-…ג'ם מורטאן.‬
‫מניאק.‬
‫ברוך הבא, ג'ם.‬ ‫-ברוכה הבאה גם את.‬
‫נכון. אנחנו אורחים בבית המקסים שלך היום.‬
‫שלום לכולם, דרך אגב.‬
‫אני יודעת שאתה לא אוהב להתראיין.‬
‫אתה גם לא אוהב לדבר הרבה.‬
‫אני בטוחה שהצוות שלך‬ ‫שכנע אותך להתראיין היום.‬
‫גם דפנה שם.‬
‫תאמיני או לא, החלטתי לדבר היום מיוזמתי.‬
‫באמת? אני מופתעת לשמוע.‬
‫הרבה דברים נכתבו ונאמרו עליי עד היום.‬
‫דיברו יותר על האנשים בחיי‬ ‫מאשר על העבודה שלי.‬
‫אבל שתקתי.‬
‫האשימו אותי האשמות חסרות בסיס.‬
‫שתקתי.‬
‫עברתי הרבה דברים בחיי.‬
‫שתקתי.‬
‫כי שתיקה היא דבר עוצמתי מאוד.‬
‫לפעמים שתיקה היא דרך טובה יותר‬ ‫לבטא דברים שקשה להביע במילים.‬
‫נכון.‬
‫שתיקה רק משגעת אנשים.‬
‫חכי.‬
‫כי לפעמים‬
‫לשתוק זה דבר אמיץ מאוד.‬
‫ולפעמים זה סיוט.‬
‫אבל מתרגלים לזה.‬
‫מתרגלים לזה.‬
‫היום הוא נקודת מפנה בהיסטוריה האישית שלי.‬
‫אני מוותר על כל העסקים שלי‬ ‫ופורש כדי לחיות חיים שקטים.‬
‫מה אתה אומר? זה הצהרה משמעותית מאוד.‬
‫עד היום מעולם לא הפסדתי בעסקים.‬
‫אבל שילמתי על כך מחיר כבד בחיי האישיים.‬
‫ועכשיו…‬
‫אני מפחד שאשלם מחיר שלא אעמוד בו.‬
‫אני מתחרט על כך שלא הצלחתי‬ ‫להחזיק באישה החשובה ביותר בחיי.‬
‫אוי ואבוי. הוא יצהיר על אהבתו לליילה‬ ‫לעיני מיליוני צופים?‬
‫איפה הכלבים? שם?‬
‫כל שנייה בלעדיה‬
‫מרגישה כמו בזבוז של החיים שלי.‬
‫לכן אני, ג'ם מורטאן,‬
‫כאן ועכשיו,‬
‫אומר את זה כדי להשתיק את כל הקולות האחרים.‬
‫אני אפילו מודה‬
‫שאהבתי בחיי רק אישה אחת באמת ובתמים.‬
‫אני…‬
‫אוהב אותך,‬
‫דפנה.‬
‫מה?‬ ‫-מה?‬
‫איזה תותח!‬
‫אין עליך! תותח!‬
‫אהבתי הראשונה.‬
‫אפשר להיכנס?‬
‫אהבתי היחידה.‬
‫הפלת כאן פצצה ענקית.‬
‫ג'ם, מה בנוגע לארוסה שלך,‬ ‫עורכת הדין ליילה טיילן?‬
‫צדקת.‬
‫איש לא יפריד ביניכם לעולם.‬
‫אני מצטערת.‬ ‫-אל תתנצלי. אין על מה.‬
‫אבל אני מופתעת.‬
‫ג'ם מורטאן בטח חושש מאוד‬ ‫מהתביעה שהגשנו נגדו,‬
‫אם הוא הרגיש צורך להעלות מופע כזה.‬
‫עכשיו כשהתביעה תיחשף,‬
‫אחרי הריאיון הזה,‬
‫אנשים יחשבו שאני מתנכלת לו מתוך קנאה.‬
‫זה מתאים לג'ם מורטאן.‬
‫אבל יותר מכול,‬
‫כאישה,‬
‫אני מרחמת עלייך.‬
‫היית כלי במשחק הזה.‬
‫צר לי עלייך.‬
‫ג'ם ואני היינו רק ילדים‬ ‫כשהחזקנו ידיים לראשונה.‬
‫ולא הפסקנו להחזיק ידיים עד היום.‬
‫עברנו הרבה יחד.‬
‫חכה, בוא נדבר.‬
‫לעולם לא תאשפזי אותי שם שוב.‬
‫זה לא מה שקורה. בבקשה.‬
‫לעולם לא תאשפזי אותי שם שוב!‬
‫יש לנו זיכרונות משותפים,‬
‫כאב משותף.‬
‫סלים. סלים, עצור. בוא נדבר.‬
‫אני מתחנן, עצור.‬
‫עצור. בוא נדבר!‬
‫אתה מקנא בגלל דפנה, אז אתה מנסה לגרש אותי.‬
‫אל תהיה טיפש. זה לא נכון.‬
‫כאב עצום.‬
‫כן, יש לנו גם סודות. זה נכון.‬
‫אבל האהבה היא מה שמחבר בינינו.‬
‫אז אני לא כלי המשחק של ג'ם, כפי שטענת.‬
‫נשארתי איתו מרצוני.‬
‫אני מאוהבת בג'ם, ליילה.‬
‫בקיצור,‬
‫לא תקבלי ממני‬ ‫את מה שאת מצפה לו בבית המשפט.‬
‫אני לא אבגוד בג'ם.‬
‫ליילה!‬
‫זה קורה היום.‬
‫היום הוא היום הגדול. בסדר?‬
‫זה היום הגדול.‬
‫ליילה טיילן?‬
‫ליילה, אנחנו צריכות לדבר.‬
‫קיבלתי את זה היום.‬
‫אני מכריז כעת שאתם בעל ואישה.‬ ‫מזל טוב, רק אושר לשניכם.‬
‫עכשיו דפנה יכולה לסרב להעיד.‬
‫ג'ם הגן על עצמו בכך שהתחתן.‬
‫וכמובן, הם הפחידו את טובה.‬ ‫היא משכה את התביעה.‬
‫היא פשוט ארזה את החפצים שלה ועזבה.‬
‫היא אפילו החליפה מספר.‬ ‫ניסיתי להתקשר, אבל אין תשובה.‬
‫ליילה?‬
‫ליילה, את בסדר? ליילה?‬
‫ליילה!‬
‫תסתכלי עליי. תסתכלי לי בעיניים.‬ ‫לשאוף, לנשוף.‬
‫- לא אספיק לטיסה.‬ ‫תחפש לי מושב בטיסה הבאה, בבקשה. -‬
‫אפשר לנסוע מהר יותר?‬ ‫אסור לי לפספס את השימוע.‬
‫בסדר. אני יודע, ליילה. תירגעי.‬
‫העד שלנו, יון ריצ'רדס.‬
‫תודה שבאת, יון.‬
‫הנאשם ג'ם מורטאן.‬
‫עורכת הדין מטעם ההגנה, בליז טמור.‬
‫זה היום הגדול.‬
‫המתלוננת ניל קטמנולו.‬ ‫עורכת הדין מטעם התביעה, ליילה טיילן.‬
‫שנתחיל?‬
‫- דודוש: ראית את זה? -‬
‫- ג'ם מורטאן – "פרשת השנה"‬ ‫תביעה שמתאימה לטלוויזיה! -‬
‫- הרוגלה של ג'ם מורטאן -‬
‫- ג'ם מורטאן בצרות עם נשים‬ ‫המשפט הזה לא יסתיים לעולם -‬
‫- שימוע שני באוקטובר -‬
‫- עומר‬ ‫שיחת וידאו -‬
‫ליילה,‬
‫את סבתא עכשיו.‬
‫מה? הם נולדו?‬ ‫-תראי אותם! את חייבת לראות אותם.‬
‫ליילוש, את חייבת לראות אותם!‬
‫מה קרה?‬ ‫-הם מחכים לך. בואי.‬
‫אני באה.‬
‫נתראה בקרוב.‬
‫בקרוב מאוד.‬