UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
PALATUL BUCKINGHAM, 1947
Pentru a obține cetățenia britanică, Alteța Sa Regală
prințul Philip al Greciei și Danemarcei
renunță la cetățenia greacă
și la toate titlurile străine.
De aici înainte,
se va numi lt. Philip Mountbatten din Marina Regală.
Și aici.
Philip Mountbatten,
vă...
Vă...
Vă confer, ție și moștenitorilor tăi de sex bărbătesc zămisliți legitim,
titlurile de baron de Greenwich,
conte de Merioneth și duce de Edinburgh
și cavaler
al nobilului Ordin al Jartierei.
- Felicitări ! - Mulțumesc, domnule.
- Bravo ! - Mulțumesc.
Da.
Ei bine ?
Au supraviețuit. La fel și eu.
Cred că ar fi preferat un marchiz îmbujorat,
cu teren de vânătoare de potârnichi.
Sigur n-ai fi preferat și tu
pe cineva cu titlu nobiliar, în locul unui vagabond oarecare ?
Nu.
Ar fi fost ceva absolut steril.
Chiar trebuie să fumezi ? Știi că-mi displace profund.
Păcat ! Mie îmi place deosebit de mult.
Totuși, voi renunța de dragul tău, ca la multe alte lucruri.
Mai ai 24 de ore să te răzgândești.
Crezi că mă mai pot răzgândi acum ?
Nu. E prea târziu.
Am renunțat oficial la mine însumi.
Sau ai câștigat marele premiu.
Asta e părerea lor, negreșit.
E și părerea mea.
Atenție !
Ne vedem mâine.
Încearcă să dormi.
Și tu.
Cu petrecerea burlacilor pentru un ofițer de marină ? Va fi probabil memorabilă.
Mulțumesc.
O întrebare pentru amândoi.
Ieri-dimineață, am scuipat cu un strop de sânge.
- Să-mi fac griji ? - Nu sunt medic, domnule.
- Dacă au fost doar picături... - Picături au fost.
Probabil că vremea rece e de vină. Omul o simte în gât imediat.
Vremea rece. Așa m-am gândit și eu.
Va fi frig și în trăsură, Peter !
V-am comandat sticle cu apă fierbinte.
Foarte bine !
Pentru Dumnezeu, James !
Faci din gulerul ăsta un chin !
- Iertare, domnule. E aproape gata. - O faci intenționat !
Să nu ne agităm din cauza unui fleac precum gulerul.
Mulțumesc, James. Uitați-vă în față, domnule. Bărbia sus.
Era o tânără voioasă și creață
Care cocheta mereu, fâșneață.
Într-o zi, s-a așezat în poala unui june înzestrat
Și-a strigat imediat: "Sunt pătrunsă de importanță !"
Că bine zici !
Era o bătrână contesă de Bray
care...
Poate părea bârfă, dar e confirmată.
Cu toată poziția ei înaltă, rangul și educația căpătată...
Maiestate...
...scria mereu "curvă" cu K.
Mergem ?
Ești frumoasă.
Va fi bine.
Bun...
Acum e acum.
Mai încet !
Suntem ultimii ?
- Da, domnule. - Bine.
- Vino, Winston ! - Așteaptă puțin.
Acum !
Winston n-are pic de rușine ?
Suntem la o nuntă regală, nu în campanie militară.
E revoltător !
Totuși, nu poți să nu-l admiri.
Uite-l pe bietul Attlee. Deși e prim-ministrul nostru,
pentru el nu s-a ridicat nimeni.
Nu...
Winston se crede și acum părintele țării.
Treaba asta e triumful lui Mountbatten. El a pus totul la cale.
Cel care a cedat India.
Preaiubiții mei,
am venit cu toții azi, în fața lui Dumnezeu
și în fața acestei adunări,
pentru a-i uni pe acest bărbat și pe această femeie
prin sfânta taină a cununiei.
Cine dă acestui bărbat mâna acestei femei ?
- Eu, Philip... - Eu, Philip...
...te iau pe tine, Elisabeta Alexandra Maria...
Știi de ce lipsesc surorile lui ?
- Au soți naziști toate trei ! - Te rog, taci !
Naziști importanți !
- Eu, Elisabeta Alexandra Maria... - Eu, Elisabeta Alexandra Maria...
- Te iau pe tine, Philip... - Te iau pe tine, Philip...
- Să-mi fii soț... - Să-mi fii soț...
Ca să-ți fiu mereu alături...
De azi înainte...
- La bine și la rău... - La bine și la rău...
- În avuție și în sărăcie... - În avuție și în sărăcie...
- La sănătate și la boală... - La sănătate și la boală...
Să-ți arăt iubire, prețuire și supunere...
- "Supunere" ? - Ea a insistat.
S-a discutat.
Și supunere.
Să-ți arăt iubire, prețuire și supunere...
- Până când moartea ne va despărți. - Până când moartea ne va despărți.
De-a dreptul perfect ! Mulțumesc.
- Alteță... - Trebuie să-i recunoaștem meritele.
Victoria ei e însemnată.
Absolut nimeni n-a susținut partida,
n-a avut niciun aliat la curte sau în guvern.
Totuși, iată-ne aici.
Absolut divin ! Rog familia mirelui să vină.
Ne-a făcut pe toți să ne răzgândim,
aproape fără să deschidă gura.
- O supraestimezi. - Tu o subestimezi.
Realitatea s-a impus în ultimele 48 de ore,
cu familia lui Philip...
Uită-te la mamă !
- Abia ieșită din sanatoriu, am auzit. - Și îmbrăcată ca o călugăriță.
- Gata ? - Călugăriță din neamul hunilor.
Unu, doi, trei !
Minunat !
Uitați-vă la mine, vă rog. Gata ?
Superb ! Mulțumesc.
Maiestățile Voastre...
Fermecător ! Gata ?
Mulțumesc.
- Ce ai acolo ? - Acest cadou e din partea mea.
Îl pot deschide ?
Tată...
Dacă...
...vei avea o căsnicie la fel de fericită ca a mea,
nu vreau să-ți scape nimic.
Lilibet ! Ești așteptată.
- Îți mulțumesc. - Pune-l în cutie.
- Bertie ! - Sunteți gata ?
E toată lumea gata ? Margaret !
- Domnule... - Mulțumesc.
Mulțumesc.
Îl vrem pe rege !
DUPĂ 12 LUNI
ÎNSĂRCINATĂ ÎN OPT LUNI, PLAJA SEACLIFFE
PHILIP ȘI CHARLES, INSULA LINDISFARNE
BOTEZUL LUI ANNE
INSTANTANEU DE FAMILIE, BALMORAL
ECHIPA DE CAIAC, MALTA, 1951
FINALA CONCURSULUI DE CAIAC AL MARINEI REGALE, MALTA
Vâsliți, afurisiților !
Intrați ! Începem.
Îți mulțumesc mult că ai venit. Ai sosit, ce bine !
Veniți înăuntru ! Nu putem începe fără voi.
- Hai, băieți ! - Da, să trăiți !
Mulțumesc.
S-o ascultăm pe Alteța Sa, prințesa Elisabeta !
Mulțumesc, Martin.
Cum știți negreșit cu toții,
în curând, dragul meu soț nu va mai fi locotenentul Mountbatten,
ci locotenent-comandorul Mountbatten.
Vă mulțumesc !
Deduc că trebuie să-ți mai cos un galon auriu pe uniformă.
Jumătate de galon, scumpo. Jumătate de galon, domnilor !
Am invitat cele mai importante două persoane de față să confere gradul.
Charteris. Da...
Bravo, Charles !
Mulțumesc !
Un telefon important de la Londra.
Charles ! Anne !
Așteptați, copii !
Sunt în salonul verde, doamnă.
- Bine. - Unde e bunicul ?
Sus, cu doctorii.
Stai cu bona. Ne întoarcem imediat.
Stai, Charles ! Vino încoace !
- Mamă... - Mă bucur mult că ai venit.
- Ne-am grăbit cât am putut. - Știu.
- Regret nespus... - Bunico.
Îl operează.
Au trecut două ore.
A venit.
Mă bucur să vă spun că procedura a decurs bine,
iar starea postoperatorie a Maiestății Sale e mulțumitoare.
Mulțumim, doctore.
O veste bună. Te simți bine ?
...după numărătoarea finală a voturilor, Winston Churchill este din nou
prim-ministrul Marii Britanii și al Irlandei de Nord.
După ce Partidul Conservator...
Fără bacon.
Puțin nu-i face rău, după cinci săptămâni.
Să-l răcim.
Aveți grijă să fie bine curățat oul. Coaja poate provoca iritație.
Și opriți gălăgia aceea ! Tot prim-ministru va fi și mâine.
- Gata ? - Da.
Să-l repunem pe picioare !
...care a preluat funcția la 83 de ani.
Așteptăm în zilele viitoare anunțarea noului guvern.
Bună dimineața, Maiestate !
- Azi vă reluați activitatea. - Cine a câștigat ?
Cine a câștigat ?
Dl Churchill, Maiestate. Cu 17 voturi.
Bravo lui ! Nu m-ai auzit.
Dl Winston Churchill.
Tot încearcă să-l scoată din joc,
iar el nu se lasă.
...momentul fericit de a fi ales a doua oară
să vă fiu prim-ministru.
Această țară are nevoie de câțiva ani
în care să fie administrată cu fermitate, hotărâre și experiență !
Felicitări, domnule ! A sosit dr. Moran.
Da, tocmai ai câștigat alegerile generale, dar...
155 cu 90.
Se poate mai bine, Winston.
Uită-te puțin pe hârtiile astea.
În război, am folosit matematicieni ca să decodificăm indescifrabilul.
Îmi trebuie un expert în acest jargon.
Mi se ascunde ceva ?
Eu nu mi-aș face mari griji pentru respirația lui.
La vârsta lui, fiind fumător,
inflamația mucoaselor nu e neobișnuită.
M-ar îngrijora însă bronhoscopia.
N-ar fi făcut-o dacă nu căutau ceva mult mai grav.
În mod bătător la ochi, nu menționează rezultatul,
ci o țin înainte cu rezecția plămânului.
Pe care au efectuat-o din cauza unor "modificări structurale".
Ce sunt modificările structurale ?
E expresia folosită de medici când evită să numească realitatea pe care o descrie.
Despre cine e vorba ?
Doar puțin.
- Exagerarea nu e de dorit. - Nici înfățișarea nesănătoasă.
Un rege...
...bolnav nu folosește nimănui.
Să nu fie strop de slăbiciune,
strop de vulnerabilitate.
Mulțumesc.
Evening Chronicle !
NAȚIUNEA SE BUCURĂ
- Ce e acela ? - Un fotoliu.
- M-am gândit că, la vârsta lui... - El nu șade niciodată. Scoate-l !
Maiestate, dl Churchill !
Maiestate...
Poporul a decis.
Partidul tău a câștigat alegerile.
Ca suveran al poporului,
te invit să formezi un guvern, în numele meu.
Accept cu recunoștință onoarea.
Felicitări, dragul meu Winston !
Ar fi foarte neconstituțional dacă aș spune cât de mult mă bucur ?
Mi-au lipsit discuțiile noastre săptămânale.
Predecesorul tău e un parlamentar priceput
și un om bun,
dar, ca tovarăș...
Un taxi gol oprește la Camera Comunelor
și coboară dl Attlee ?
Chiar așa.
- Acum mă poți felicita și tu. - Pentru ce ?
Pentru însănătoșirea grabnică. Da !
Se pare că m-am refăcut neașteptat de repede.
Da.
Nu cred că mi-am închipuit vreodată cum e să respiri doar cu un plămân.
Nu există aproape nicio diferență.
Mă bucur.
Totuși, ar fi probabil înțelept s-o las pe prințesa Elisabeta
să facă turul Commonwealth-ului.
Ce părere ai ?
- E pregătită ? - Aș spune că da.
În plus, trebuie să începem s-o instruim treptat, nu-i așa ?
- Trebuie ? - Să nu pierdem din vedere viitorul.
Viitorul îndepărtat.
- Bine ați revenit, domnule ! - Ce e asta ?
- Teleimprimatorul. - Duceți-l sus.
- Totul ca înainte, domnule ? - Da !
Exact ca înainte.
Doamnelor... Dumneata cine ești ?
- Dra Venetia Scott, domnule. - O angajată nouă.
- Alegerea pare a fi bună. - Mulțumesc.
Sperasem să nu mai calc aici.
Jock, lasă-ne puțin singuri, te rog.
Mulțumesc.
Cum se simte regele ?
A vorbit mult despre însănătoșirea lui, a tot pomenit de "refacere".
Ceea ce mă duce cu gândul la ce e mai rău. Mai e și machiajul.
Avea fard de obraz.
Bietul de el !
Are cancer.
Cum ?!
- Cine știe ? - Nimeni.
El, în niciun caz.
- Prânzul, domnule. - Aduceți-l aici.
Să vedem ce au servit în ultimii cinci ani.
- Deci e pe moarte ? - Toți suntem pe moarte.
Asta definește condiția omului viu.
Va muri mâine ? Nu.
Dar poimâine ? Sau răspoimâine ?
Țara are nevoie de un conducător puternic.
- Eu sunt puternic ! - Ești și obosit, Winston.
Amândoi suntem obosiți.
O situație ca asta presupune o cantitate imensă de energie.
Să-ți spun adevărul,
m-am gândit să demisionez, de dragul lui Anthony
și de dragul tău.
Dar am înțeles că o astfel de situație cere un om de stat priceput.
Partidul are nevoie de mine, la fel și țara,
la fel și ea.
- Cine ? - Ea.
Ea !
Sufrageria Casei Clarence, care dă spre bucătărie.
Din sufragerie în bucătărie.
- Din sufragerie în bucătărie. - Da, chiar așa !
Fir-ar să fie !
Verificați circuitele și creșteți amperajul siguranțelor.
Am plecat.
- Micul dejun cu mama ta ? - Și cu Margaret.
I-auzi ! Eu, peste o oră, aleg țesături pentru perdele.
Da.
Hai să alegem perdele.
- Unde mergeți, doamnă ? - La palatul Buckingham, te rog.
La palatul Buckingham.
Înțeleg.
Vă cheamă regina.
Atunci, așteptăm întâlnirea cu doctorul.
- Mulțumesc. La revedere ! - În salon !
- Acum ? - Da.
Amândurora ne place mult Clarence House,
iar el are felurite idei de modernizare.
E chiar ingenios.
- Peter... - Maiestate.
Altețele Voastre...
Trebuie să decid în privința Crăciunului.
Crezi că sănătatea îi va permite regelui să meargă la Sandringham ?
Da. Îi va face chiar bine.
- Atunci, rămâne stabilit. - Vii și dumneata ?
Eu ?
Desigur că nu. Peter își petrece Crăciunul acasă, cu familia.
Mă gândeam doar la tata.
Dacă are de ales, nu se desparte de Peter.
E adevărat.
- Ți-e foarte devotat. - Atunci, discut cu Rosemary.
Nu, nici nu se pune problema !
De ce, mamă ? Lasă-l pe Peter să discute.
- În definitiv, s-a oferit. - Foarte bine.
Dar eu, ca soție, știu ce aș răspunde.
De Crăciun, mi-aș vrea soțul acasă, cu copiii.
Scuză-mă.
Am văzut.
- Ce anume ? N-am terminat. - Privirea pe care v-ați aruncat-o.
- Margaret... - Să nu spui nimănui.
Presa crede că-mi place Johnny Dalkeith
sau Billy Wallace.
- Așa cred și părinții. - Sunt băiețandri.
- Peter, în schimb... - Știu de ce îl găsești atrăgător.
Dar e căsătorit.
Maiestate, dr. Weir.
Mi-ai spus să mă aștept, după operație,
la oarecare dureri,
la o respirație mai anevoioasă,
dar în privința asta nu m-ai prevenit.
- A reapărut tusea ? - Da.
- Cât de des ? - Fără încetare.
La vremea operației, s-au descoperit, așa cum știți, modificări structurale.
Desigur, blocajul plămânului.
E timpul să-i dăm un nume blocajului.
Era o tumoră.
O tumoră malignă.
Înțeleg.
- Dar ați extirpat-o ? - Da.
Și atunci, ce e asta ?
Am îndepărtat plămânul stâng, domnule. Cel drept însă...
Are blocaje mai puține, dar totuși însemnate.
Ce facem mai departe ?
Mai departe ?
Am susținut atunci că Maiestatea Sa trebuie să afle.
Pacientul are dreptul să cunoască tabloul complet.
Mi s-a respins părerea deoarece, dacă Maiestatea Sa se crede vindecat,
se poate afunda în muncă fără stres și griji excesive.
Am două întrebări.
Cine cunoaște tabloul complet ?
Exceptându-i pe chirurgi,
poate prim-ministrul, domnule.
Desigur.
Nu și regina ?
- Altcineva din familia mea ? - Nu, domnule.
Și a doua întrebare ?
E imposibil de spus, domnule.
Din câte înțeleg, chirurgii au făcut tot ce au putut.
Și ?
Ar putea fi câțiva ani.
Mai probabil câteva luni.
Mulțumesc.
Crăciun fericit !
Hai !
Ia te uită !
Fermecător !
Vă mulțumesc.
Foarte bine ! Hai, Charles !
Nu, mami !
Doamnă, Maiestatea Sa vă cheamă în camera sa de lucru.
De urgență, doamnă.
Bine. Îi preiei tu ?
Mă întorc imediat.
Jos de pe bicicletă !
În caz că te întrebi, nu am ceva anume să-ți spun.
Voiam doar să stăm puțin împreună.
Dacă vrei să mă întrebi ceva, te rog.
Îți dau bătaie de cap ?
Casetele ?
Dacă mă țin de ele, nu.
- Chiar și la Crăciun ? - Chiar și la Crăciun.
Ce conțin ?
Tot ce vor să știu e pus deasupra.
Tot ce ar prefera să nu știu,
ședințe de guvern, informări de la Ministerul de Externe,
e ascuns la fund.
Tocmai de aceea, când nu vede nimeni, ăsta e primul lucru pe care îl fac.
Ridic-o, te rog ! Mulțumesc.
Da...
Nu te saturi de toate astea ?
Ba da.
Și nu te simți singur ?
Ba da, uneori.
De aceea e esențial să ai lângă tine persoana potrivită.
Am avut mare noroc cu mama ta.
Bărbatul tău cum e ?
Philip ?
El...
Mă tem că devine un mare cusurgiu.
- Cum așa ? - Știi că renovăm Clarence House.
- Va fi locuința noastră permanentă. - Da.
De când a început să supravegheze lucrările,
oriunde se uită, vede imperfecțiuni.
Întrerupătorul e cu doi centimetri prea sus, clanța e nepotrivită...
Îi spun: "Fii serios, e o simplă clanță !"
Ar trebui să mă ocup de el mai mult.
Ia-l la vânătoare !
- I-ar plăcea ? - Foarte mult, cred.
Iar când te simți mai bine, mergem iar la Malta,
își regăsește marina, și totul va fi bine.
Desigur.
Însă, pe moment, nu mă simt îndeajuns de bine pentru călătorii,
cel puțin nu pe distanțe mari.
Cu asta, ajungem la viitorul tur al Commonwealth-ului.
Mă întrebam dacă ai accepta să-mi iei locul, ca să spunem așa.
Mă însănătoșesc, dar deocamdată nu mă simt destul de bine.
- Dacă crezi că suntem pregătiți... - Vă veți descurca.
- Unde ? - Păi...
În Ceylon, în Australia,
apoi în Noua Zeelandă, Bermude și se discută Kenya ca punct de pornire.
Da... Am lipsi cu lunile.
Da, dar ar însemna mult pentru tata.
- Și eu ce fac atâta timp ? - Te punem la treabă, nicio grijă !
Sunt ofițer de marină,
nu maimuță care rânjește cât tai tu panglici !
- Și copiii ? - Le va fi bine.
Luni întregi, fără părinți ?!
- Vii să ne jucăm, tati ? - Imediat, scumpule.
Du-te la bunicul, vin și eu imediat.
Vino, dragă ! Tati e ocupat.
- Hai, de la capăt. - Tati vine.
Nu vor observa.
Sunt prea mici.
L-ar ajuta pe tata să-și revină.
Întoarce-te, Charles !
- Tati, poți veni acum ? - Charles !
Bine.
Mulțumesc.
- Ce jucăm ? - "Pașii bunicii".
Să-i dăm drumul, atunci ! Pe urmă vine ora de culcare.
Pe locuri, fiți gata...
Domnule...
- Cum e vremea azi ? - În acest moment e ceață, domnule.
- Bună dimineața ! - Dispari !
Nu sunt sigur că e adresarea corectă
față de regele Angliei.
- E o dimineață minunată pentru rațe. - Poftim ?!
M-am gândit la Wolferton Splash.
Iisuse !
Uite o pitulice-verde !
Acolo, sub salcie, Teal !
Dimineață, m-am gândit să mergem la Babingley Flat sau Eleven Acres,
dar, în final, nimic nu ridică moralul
mai mult decât Splash și o geantă cu cartușe.
Maiestatea Sa a redevenit el însuși.
Într-adevăr, ca un tânăr !
Ne descurcăm. Ginerele meu e în marină.
Dacă fac față pe o fregată...
Sper că înțelegi că nu titlurile, nu ducatul
reprezintă misiunea ta.
Domnule ?
Ea e misiunea.
Ea e esența datoriei tale.
S-o iubești.
S-o ocrotești.
Vei duce dorul carierei, desigur,
dar, dacă faci asta pentru ea și pentru mine,
poate că nu există act mai mare de patriotism.
Sau de iubire.
Înțeleg, domnule.
Oare, băiete ?
Chiar înțelegi ?
Cred că da.
Haide !
Să împușcăm niște rațe !
Trei urale pentru Maiestatea Sa !
- Hip, hip ! - Ura !
Sunteți foarte amabili. Mulțumesc.
REGELE