UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
"Eu și soțul meu suntem impresionați de primirea voastră..."
- Doamnă... - Cât mai avem ?
Aterizăm în zece minute.
Martin !
- Va exista microfon ? - Sunt sigur că da, doamnă.
"Acum 50 și ceva de ani..."
Eu și soțul meu suntem impresionați de primirea voastră călduroasă.
Acum 50 și ceva de ani, Nairobi era o pustietate,
locuită doar de animale sălbatice
și vizitată ocazional de grupuri de păstori nomazi.
Acum e un oraș modern, însuflețit,
un impresionant omagiu adus oamenilor de toate rasele,
datorită cărora a devenit un mare centru comercial și financiar.
Îmi rămâne doar să transmit scuzele tatălui meu, regele George...
Care, fără îndoială, mă invidiază pentru că am venit în locul lui.
Se înzdrăvenește pe zi ce trece
și vă va revedea foarte curând.
Alteța Voastră, permiteți-mi să vi-l prezint
pe Waruhiu wa Kung'u, marea căpetenie kikuyu.
- Bună dimineața ! - Sironka, căpetenia kipsigis.
Bună dimineața !
- Lembui, căpetenie maasai. - Bună dimineața !
- Pelipel, căpetenie turkana. - Încântată !
Ia te uită, pe aceea o am și eu. Și pe aceea.
Hristoase, și pe aceea !
Zău așa, de unde ai furat-o ?
Continentul e asaltat de mișcări pentru independență.
Sprijinul lor e mai important ca oricând.
- Da, mulțumesc. - Îmi place căciula !
Nu e căciulă, e coroană.
Inspirați, Maiestate.
Expirați.
Măi să fie...
Ți-am spus, m-am trezit simțindu-mă ca nou !
Bucurați-vă, domnule.
Bucurați-vă de fiecare clipă, cât puteți.
Asta și intenționez.
Plec direct la Sandringham, dacă îmi dai voie la vânătoare.
S-a făcut !
- Scuzați. Ce doriți ? - Sunt Venetia Scott. Angajată nouă.
E în regulă, e cu mine. Vino ! Mulțumim.
- S-a trezit ? - Da, domnule.
De fapt, te-a chemat pe tine.
- Domnule prim-ministru... - Ești fata cea nouă ?
- Da, domnule. Venetia. - Louisa ?
- Venetia. - Venetia...
Ți-au spus lucruri îngrozitoare colegele tale de jos ?
Hai, fii sinceră !
Se spune... că uneori sunteți dificil.
Un monstru chiar. Au spus asta ?
- Da, domnule. - E adevărat.
Dar trebuie să fii monstru ca să-l învingi pe Hitler.
- Ți-a dat Jock caseta mea ? - Da, domnule.
Ce conține ?
- Doriți s-o deschid ? - Dacă nu ai vedere radiografică...
Va trebui s-o deschizi, ca să-mi poți spune ce conține.
Ei bine ?
- Hârtii despre raționalizare. - Altceva ?
Acte de la Ministerul Finanțelor.
Ceva de la Ministerul de Externe ? Despre SUA și Uniunea Sovietică ?
- Nu, domnule. - Foarte bine.
Începe atunci cu Ministerul de Finanțe. Citește cu voce tare.
Nu te alarma dacă nu auzi niciun răspuns. Îmi fac însemnări în minte.
- "Situația economică..." - Poftim ?
"Situația economică pe care am moștenit-o e mai proastă decât în 1949
și, în numeroase privințe, mai proastă..."
"...mai proastă decât în 1947."
"Încrederea în lira sterlină e slăbită,
iar cele mai recente estimări sugerează că, în 1952..."
...Regatul Unit va avea un deficit în balanța de plăți externe
cuprins între 500 și 600 de milioane de lire sterline."
"În aceste condiții, m-ar interesa să aflu perspectiva prim-ministrului
privind șansele de revenire."
Ori scăpăm acum de el, ori pierdem următoarele alegeri
și, foarte posibil, puterea timp de o generație.
Trebuie să acționezi, Anthony ! E momentul tău.
Țării îi trebuie un om mai tânăr, mai dinamic.
Și ce vrei să fac ?
E conducătorul partidului,
și a devenit conducătorul partidului la recomandarea noastră !
Nu-l pot da afară.
Atunci, trebuie să te adresezi unicului om care poate.
- Bun venit la Sagana House, doamnă ! - Mulțumesc.
Bună ziua !
Sunt pentru mine ? Mulțumesc mult !
- Karibu. - Mulțumesc.
Se pare că există o turmă mare de elefanți la Treetops.
- Trebuie să ajungem acolo devreme. - Nu foarte devreme, sper.
De ce nu ? Ce alte planuri ai pentru mica noastră vacanță ?
Toți cred că, fiind de sânge albastru, ne place servirea aleasă !
Ei nu văd că suntem sălbatici care merită doar mâncare de creșă ?
Poți să-ți folosești degetele.
- Philip ! - Stai ! Uite !
Doamnă...
Alteța Voastră...
Sărută-mă !
Haide !
Maiestatea Sa va reveni de la vânătoare la ora 16:00.
- Bună ziua, domnule ! - Bună ziua !
Maiestatea Sa se întreba dacă doriți să-l însoțiți azi
la vânătoare, la Beecher's Club.
Desigur.
Pe jos e încă ud, mă tem, după furtuna de ieri,
însă vă oferim cizme de cauciuc.
- Nu te îngrijora. - Ce mărime purtați, domnule ?
42.
Dar cizmele de călărie sunt mărimea 43, iar bocancii militari erau 44.
Înțelege ce vrei.
În mare măsură, e rezultatul vârstei.
Se preocupă aproape exclusiv de chestiuni legate de SUA și URSS.
Astfel, problemele interne importante...
...rămân în urmă.
Ce propui să fac ?
Ca suveran, desigur, nu puteți face nimic
din punct de vedere constituțional.
Ca prieten însă, ca Albert Windsor,
sunteți singurul pe care s-ar putea să-l asculte.
Mă tem că tocmai aici ajungem la dificultăți.
Nu mai sunt Albert Windsor.
El a fost ucis de fratele său mai mare, când a abdicat.
Firește, Albert Windsor și-ar dori foarte mult
să-i spună vechiului său prieten, Winston Churchill:
"Retrage-te, odihnește-te, lasă locul generației mai tinere !"
Dar el nu mai e printre noi,
iar golul a fost umplut de George al VI-lea,
care se dovedește deosebit de principial
și... nu i-ar îngădui suveranului să intervină în treaba prim-ministrului,
cum nu i-ar îngădui să candideze el însuși la funcție.
Nici chiar când e în interesul țării, domnule ?
În interesul țării sau al lui Anthony Eden ?
Ți-am acordat o audiență
nu ca să-ți aud plângerile legate de dl Churchill,
ci ca să-ți comunic nemulțumirile mele la adresa ta.
Domnule ?
Prim-ministrul se va retrage când va veni vremea.
Până atunci, ca suveran,
am dreptul să fiu consultat, să încurajez, să avertizez.
E mai bine să ai răbdare și să primești la momentul potrivit ce-ți dorești,
decât să ți se impună o funcție înaltă când nu ești pregătit.
O spun din proprie experiență.
Domnule secretar de Externe...
- Maiestate... - Domnule...
Pornim înapoi, domnule ?
Ne descurcăm. Mulțumesc.
- Continuăm pe jos ? - Philip !
- Așa se pare, domnule. - Mulțumesc.
- Alteță... - Mulțumesc.
Sunt ghidul dumneavoastră. Vă voi duce la Treetops.
Minunat ! Mulțumesc. Dă-mi pușca ! Mulțumesc. Și cartușele.
Vă rog să mergeți în liniște deplină.
Vorbiți doar dacă e neapărat necesar și numai pe ton scăzut.
Ar putea fi necesar să folosim semnale cu mâna.
Asta înseamnă "stați", iar asta, "nu mișcați".
Vom merge în șir indian, în grupuri de maximum trei.
Nu-ți face griji pentru noi. După tine, scumpa mea.
Rămâneți la distanță de un braț, vă rog.
Tembo ! Tembo ! Tembo !
Steagul alb.
Fugiți !
Ia te uită !
Treceți încet prin spatele meu.
Vi se va lăsa scara. Eu îi voi distrage atenția.
Nu, tu du-te cu prințesa !
- Philip ! - Du-te, Elisabeta !
Stați aproape de mine, Alteță. Țineți-vă de haina mea.
E în regulă, Elisabeta. Ușurel !
Aici !
Uite-mă !
Foarte încet, Alteță.
Ușurel ! Stai cu mine !
Nu vă opriți, Alteță. Repede !
Stai cu mine ! Nu te apropia !
Înapoi !
Ușurel...
Tu ești regele.
Bravo !
Hristoase !
- Scuză-mă, amice. - Cum ai făcut ?
- Ești un idiot ! - Așa e.
Îți mulțumesc.
M-am gândit la ceva.
Dacă starea tatei continuă să se amelioreze,
m-am gândit să cer voie să ne întoarcem la Malta.
- Ca să-ți reiei cariera în marină. - Serios ?
Știu că-ți lipsește viața noastră de acolo.
E adevărat.
Și mie îmi lipsește. Foarte mult.
Îi scriu tatei.
- Nu. - Ba da !
- Nicidecum ! - Categoric !
- Nu, nu ! - Doar unul, atât !
Nu-ți ajunge niciodată unul !
- Ba da. - Ba nu !
Tembo.
- Mulțumim. - Mulțumim.
Karibu.
Dacă lipsește cineva, spuneți acum !
- Bine. - Bună dimineața, domnilor !
Opt puști azi, numărând de la dreapta, câte două pentru fiecare...
...fiecare cursă.
Dacă trageți unu sau opt,
nicio grijă, veți fi curând în centrul evenimentelor.
Două claxoane scurte vor semnala că s-a încheiat cursa.
Când sunteți gata, urcați în vehicule. Mulțumesc.
- Bună ! - Mai ai loc pentru un pasager ?
Întotdeauna.
- Bine. - Ușor cu ambreiajul.
Ochii la drum și viteză moderată.
Nicio grijă, tată, voi fi blândă cu tine.
Bravo !
Uralele mulțimii au vestit sosirea mașinii regelui,
care îi ducea pe Maiestățile Lor și pe prințesa Margareta la aeroport,
pentru a-și lua rămas-bun de la călătorii casei regale.
Prințesa Elisabeta și ducele de Edinburgh își începeau vizitele în Commonwealth.
După 19 ore, avionul regal a aterizat la Nairobi.
Aveau în față o călătorie de 50,000 km
care îi va purta, în cinci luni, pe patru continente.
Călătoria pe care ar fi făcut-o însuși regele, dacă n-ar fi fost bolnav,
era pe punctul de a începe.
Perechea regală se va deplasa la Sagana House...
Bună dimineața, Maiestate ! E ora 7:30, domnule.
Domnule...
Nu intra !
Vă anunț cu regret că regele a murit.
Nu ! Nu, nu, nu !
Sunați-l pe secretarul de Externe.
Spuneți-i...
"Hyde Park Corner". Va înțelege.
- Prințesa a fost înștiințată ? - Te referi la noua regină ?
Am înțeles că nu.
Atunci, sugerez s-o anunțăm, înainte să se afle vestea.
Încercăm. Nu prea știm unde anume se află.
Încercăm să-l contactăm pe guvernatorul din Nairobi.
Să mergem !
- Trebuie să-i dăm drumul. - Nu putem, n-avem încuviințarea.
Crezi că vreun alt reporter din lume
va aștepta o "încuviințare" ?
Au sunat iar de la BBC.
Știrea e anunțată peste tot. Nu mai pot să aștepte.
- Nicio veste despre prințesă ? - Nu, domnule. "Da" pentru BBC ?
Da.
Dumnezeu s-o ajute !
Se chinuie să pornească motorul. Să aștepte cu ventilatorul oprit, atât !
Nu, stați !
S-a supraîncălzit. Dă-mi cârpa, te rog. Mulțumesc.
Nu trebuie decât...
...să așteptați. Am fost mecanic auto în război.
Aici Londra.
Cu cea mai mare durere, facem următorul anunț.
S-a anunțat de la Sandringham, azi, la ora 10:45...
- De acolo, cu mașina, la Nanyuky. - Nanyuki.
Nanyuki, scuze. Cu mașină închisă, sosirea la 10:30.
Morris ! Te caută de la Reuters.
- Da. - La 10:45, scuze.
Pușcașii africani vor face o demonstrație.
Hristoase !
Așteaptă, te rog.
La 13:00, plecarea la aeroportul Nanyuki, îmbarcarea în avionul C-47,
cu plecarea la 13:30, către...
Pe când drapelele sunt coborâte în bernă, în toată țara, ca omagiu,
și vestea se răspândește în orașe și sate,
mulțimile se adună să-l plângă pe regele George al VI-lea.
Ne alină gândul că și-a trăit ultimele ceasuri
în tovărășia plăcută a soției sale și a fiicei mezine,
căci țara și-l va aminti cel mai bine ca pe un familist devotat.
Ei nu știu !
La Sagana ! În clipa asta !
Mulțumim.
- Karibu sana. Cum a fost la Treetops ? - Minunat ! Am văzut elefanți.
- Am pregătit limonadă proaspătă. - Arată apetisant !
- Bine ați revenit, doamnă ! - Mulțumesc.
Hai să conducem !
Pe locuri, fiți gata, start !
Prințesa Elisabeta ?
Prințesa...
Acolo ?
Mhesihimwa, ducele !
- Iertați-mă, domnule ! - Ce e, Martin ?
TATA
Adânca durere personală simțită de supușii săi azi
izvorăște din respectul lor.
- Pot foarte bine să... - Nu.
- Ar trebui să-i spun eu. - Da, domnule.
Regele, care s-a retras aseară la culcare simțindu-se ca de obicei,
a murit liniștit, în somn.
BBC își exprimă profunda compasiune față de Maiestatea Sa regina
și față de familia regală.
Alteța Voastră, acest stadiu al îmbălsămării
v-ar putea tulbura.
Alteța Voastră !
Pentru dv., domnule.
COMANDOR TOWNSEND
Vor să te trimită, dar nu-i las !
Îi spun mamei să nu te trimită !
Lasă...
Nu pleci, nu te las !
Doamnă, îmi puteți acorda o clipă ?
Dra MacDonald a omis, se pare, să împacheteze o rochie neagră.
Am telefonat la Londra.
Vi se va aduce o ținută în avion, înainte să coborâți.
Bine.
Și trebuie să vă previn, doamnă, că afară așteaptă mulți ziariști,
majoritatea corespondenți regali, desemnați să prezinte turneul.
- Trebuie să le vorbesc ? - Nu.
Nu va fi nevoie.
Ar fi util însă dacă am putea să vă alegem pe loc numele.
- Numele meu ? - Da, doamnă. Numele de domnie.
Numele pe care îl veți purta ca regină. Tatăl dv. a ales George.
Firește, se numește...
...se numea Albert.
Înainte să abdice, unchiul dv. a ales Eduard.
Se numea David.
- Ce cusur are numele meu ? - Niciunul.
În acest caz, să nu complicăm inutil situația.
Numele meu e Elisabeta.
Atunci, trăiască regina Elisabeta !
Îmi pare rău de rochie, doamnă.
Nu-i nimic.
Noi suntem gata, doamnă.
Shauri mbya kabisa.
- E miezul nopții ! - Nu pot să dorm.
Nimeni în țară nu poate dormi.
Știu că nu tot ce auzi merită crezare...
Dar ?
Am vorbit cu soția lui Jock Colville.
- Mary. - Margaret.
A spus că Anthony l-a vizitat pe rege acum zece zile.
De ce ?
Să-și exprime îngrijorarea privind vârsta ta,
stilul tău de conducere, incompetența ta.
- Să-l roage să-ți ceară să te retragi. - Imposibil !
Regele n-ar comite așa o trădare,
iar Anthony n-ar îndrăzni, i-am fost ca un tată.
L-am pregătit pas cu pas.
Atunci, ignoră ce ți-am spus.
Probabil că nu înseamnă nimic.
Serios, nu înseamnă nimic.
- Tu cu ce te îndeletnicești ? - Cu elogiul adus regelui.
Va fi difuzat mâine. Nu reușesc să găsesc cuvintele potrivite.
- Știi că vor aștepta să dai greș. - Știu.
Dacă nu iese perfect, va fi o catastrofă.
Anthony, zici ?
Nu pot să dorm.
Cred.
Îmi pare rău.
Îți pare rău ?
Mie îmi pare rău.
Am crezut că vom avea mai mult timp.
Doamnă... Mai sunt trei ore.
- Ce crezi că se va întâmpla ? - Când ?
Când vom ateriza.
Ce se va întâmpla ?
Bună dimineața !
Prim-ministrul nu ni se va alătura.
E foarte obosit, după toate emoțiile de ieri.
- Și unde e ? - Încă doarme.
În absența lui, voi conduce ședința, în calitate de viceprim-ministru.
- Avionul reginei... - O clipă, Anthony !
Dacă prezidezi ședința în numele prim-ministrului,
n-ar trebui să stai pe scaunul corespunzător ?
Nu-mi pare absolut necesar.
Prea bine.
Așadar, avionul reginei e deasupra Italiei.
A părăsit aeroportul libian El Adem azi, la ora 5:00.
Iertați-mă că vă deranjez.
Dați-mi voie să-mi exprim marele regret că nu vom mai lucra împreună.
De ce ?
Trebuie să-i cedez locul lui sir Tommy Lascelles.
Ca secretar particular al suveranului, e superiorul meu.
Așadar, trebuie să mă retrag în fața marelui om.
Îmi pare foarte rău, Martin.
Doamnă...
Ce coșmar !
Măcar Charteris avea un picior în lumea reală
și era omul tău, al nostru, era de partea noastră,
pe când Tommy Lascelles
a rămas în lumea uitată de timp.
- M-ați chemat, domnule. - Da.
- Vrei să iei loc ? - Mulțumesc, domnule.
Presupusesem că, în urma morții Maiestății Sale,
îți vei relua, cât de curând e potrivit,
îndatoririle în Forțele Aeriene Regale.
Da, domnule.
I-am menționat acest fapt reginei...
...reginei-mame, azi-dimineață, iar ea mi-a cerut,
în mod neobișnuit, să te întreb dacă ți-ai reconsidera plecarea.
Domnule ?
Considera că te-ai bucurat de o legătură neobișnuit de strânsă
cu răposatul ei soț și ai câștigat nu doar încrederea lui,
ci și încrederea și afecțiunea familiei.
Mulțumesc, domnule.
În lumina acestui fapt, se întreba dacă ai accepta
să rămâi într-un nou rol, de revizor contabil al casei reginei-mame.
- Înțeleg. - O ofertă amabilă și generoasă.
Pe potriva văduvei unui om bun...
...și generos.
Ești negreșit măgulit, dar nu mă aștept să accepți.
Ca urmare, am descurajat oferta.
N-am vrut ca Maiestatea Sa să suporte rușinea unui refuz.
De ce să nu accept, domnule ?
Townsend, pui întrebarea greșită.
De ce să accepți ?
Ești erou de război decorat, în floarea vârstei.
Revizorul contabil al casei reginei-mame nu are nicio legătură cu armata.
Postul te-ar lua de lângă soție și copii.
În fond, persoana cu care ai avut legătura neobișnuit de strânsă
a decedat.
Dar poate îmi scapă ceva.
Poate există altcineva
cu care te bucuri de o înțelegere neobișnuită
și care ar face postul mai atractiv.
Nu știu la ce vă referiți.
Nu, comandor Townsend, soț și tată ?
Nu, domnule.
Îți spui probabil
că e imposibil să știe cineva, fiindcă nu ți-a cerut nimeni socoteală.
Îngăduie-mi să te scap de această iluzie.
În comunitatea restrânsă a celor care slujesc familia,
te anunț cu regret că discuțiile, discuții urâte,
bârfe necuviincioase, nu se referă la altceva.
Sunt foarte conștient de impactul serviciului neîntrerupt
asupra vieții particulare a slujitorilor.
Sunt conștient și de sentimentele rezultate din proximitatea continuă
față de cei pentru care lucrezi, dar n-aș vrea nicidecum
să confunzi acele sentimente cu altele.
Vă rog să-i mulțumiți reginei-mame pentru amabila sa ofertă.
O accept cu mare plăcere.
Nu e nicio grabă. Acordă-ți timp de gândire.
72 de ore, o săptămână.
- Vreau să iei decizia corectă. - Am luat-o deja. Accept.
BUN VENIT LA AEROPORTUL DIN LONDRA
- Domnilor ! - Winston...
O sincronizare impecabilă.
Să văd... Da, asta e.
Maiestate, vă aduc ținuta
și acest plic, de la Maiestatea Sa regina Maria.
Mulțumesc.
Mulțumesc, Charteris. De aici mă ocup eu.
- Mulțumesc, Martin. - Mulțumesc.
Maiestate...
Martin...
Scumpă Lilibet,
știu ce mult ți-ai iubit tatăl, pe fiul meu,
și știu că ești distrusă, ca și mine, din cauza acestei pierderi.
Dar acum trebuie să lași la o parte acele sentimente,
căci te cheamă datoria.
Durerea trezită de moartea tatălui tău va fi simțită la scară largă.
Poporul tău va avea nevoie să-l conduci cu fermitate.
Am văzut trei mari monarhi doborâți de propria lor neputință
de a separa de datorie răsfățurile personale.
Nu trebuie să-ți permiți să faci greșeli asemănătoare.
Și, pe lângă tatăl tău, trebuie să mai jelești pe cineva.
Pe Elisabeta Mountbatten,
căci a fost înlocuită de altă persoană, regina Elisabeta.
Cele două Elisabete vor fi adesea în conflict una cu cealaltă,
însă coroana trebuie să învingă.
Trebuie să învingă întotdeauna.
- Sunteți gata, doamnă ? - E în regulă. O însoțesc eu la coborâre.
Nu, domnule. Nu vă supărați, dar coroana are întâietate.
Fiți pregătiți !
Aici Londra.
Trei, doi, unu.
Când ne-a fost anunțată moartea regelui, ieri-dimineață,
în viața noastră a răsunat o notă adâncă și tristă,
care a reverberat pretutindeni,
a încremenit zarva și agitația vieții din secolul al XX-lea
și a îndemnat nenumărate milioane de oameni din întreaga lume
să se oprească și să privească în jur.
Regele a fost foarte iubit de toți supușii săi de pretutindeni.
Cele mai mari șocuri resimțite de această insulă
s-au abătut asupra noastră în timpul domniei lui.
Niciodată în lunga noastră istorie
nu ne-au pândit primejdii mai mari de invazie și distrugere.
Răposatul rege, care și-a asumat povara grea a coroanei
când i-a urmat la tron fratelui său,
a trăit fiecare minut al acestei lupte
cu o inimă ce n-a tremurat niciodată
și cu un spirit mereu neînvins.
La final, moartea a venit ca o prietenă.
După o zi fericită, cu soare și mișcare,
și după ce le-a urat noapte bună celor care îl iubeau cel mai mult,
a adormit,
așa cum orice bărbat sau femeie
care trăiește cu frică de Dumnezeu și de nimic altceva pe lume
speră să adoarmă.
Acum trebuie să las comorile trecutului
și să mă îndrept spre viitor.
Faimoase au fost domniile reginelor noastre !
Unele din cele mai mărețe epoci din istoria noastră
s-au desfășurat sub sceptrul lor.
Regina Elisabeta a II-a,
asemenea tizei sale, regina Elisabeta I,
nu și-a trăit copilăria cu așteptarea fermă a coroanei.
Această nouă epocă elisabetană începe
într-o perioadă în care omenirea se află într-un echilibru nesigur...
Așteaptă !
...pe muchia catastrofei.
Eu, care mi-am petrecut tinerețea
în gloria augustă, nedisputată și tihnită a epocii victoriene,
simt un fior de emoție făcând iarăși apel
la rugăciunea și la imnul
Dumnezeu s-o apere pe regină.
Dumnezeu s-o apere pe regină !