NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
"Parahin Baron..."
Tulkaa, pojat!
"...ja hyvät klubitoverit."
"Matkamme ensimmäinen osuus on alkanut."
Lepo.
"Herttua ja minä lensimme Mombasaan kuninkaalliselle huvijahdille."
-Mitä kuuluu? -Hyvää.
"Sieltä jatkoimme Ceylonille lumoavien Seychellien kautta -
ja kauniiden malaijivaltioiden jälkeen Uuteen-Guineaan.
Herttua ei välitä seremonioista ja suosii kisailua illallispuheiden sijaan,
niinpä olemme järjestäneet omia olympialaisia."
Hyvä, pojat!
"Joukossamme on hyviä juoksijoita, soutajia ja jalkapalloilijoita.
Olemme vieneet täpärästi voiton lähes kaikkialla.
Uudessa-Guineassa me kuitenkin kohtasimme vertaisemme."
Nouse ylös!
"Mutta onneksi on kriketti."
Anna mennä, Aldrich!
"Siinä meillä on mahdollisuus revanssiin."
Ulkona!
"Lähinnä siksi, että krikettiä ei tunneta Uudessa-Guineassa.
Iltaisin seikkailumme jatkuvat.
Aiemmilla matkoilla, joilla kuningatar on ollut läsnä,
illat ovat sujuneet hillityissä merkeissä.
Vaan ei tällä kertaa.
Philipin motto on "raskas työ, raskaat huvit",
eikä hän kavahda hauskanpitoa.
Ja Uudessa-Guineassa uskottomuus on tuntematon käsite.
Miesten kuuluu antautua nautinnoille!
Tämän matkan jälkeen voinemme antaa laatuarvion siitä,
mistä löytyvät maailman parhaat naiset.
Toistaiseksi voin sanoa,
että Uuden-Guinean nainen vie voiton ceylonilaisesta -
ja vetää vertoja malaijinaiselle!
Olen paljastanut nämä salaisuudet luottaen siihen,
että torstaiklubilaisten edesottamukset pysyvät yhä salassa.
Upseereistamme 90 prosenttia on naimisissa,
ja he tappaisivat minut, jos tietäisivät, mitä kirjoitin!
Vaitiolovelvollisuus on ehdoton.
Matkan tapahtumat jäävät matkasalaisuuksiksi.
Lupaan jatkossakin kertoa teille kaikista "seikkailuistamme".
Kiertomatkamme jatkuu uusien sattumusten merkeissä.
Terveisin klubitoverinne Mike."
MIESTEN MATKA
OIKEUTTA, EI SOTAA
EI SOTAA SUEZILLE!
Me luotamme päättäjiimme.
Olemme uskoneet tämän hienon maan heidän käsiinsä!
Ja mitä he tekevät?
Kuinka he palkitsevat luottamuksemme?
Viemällä meidät laittomaan sotaan väärin perustein!
Häpeälliseen, kunniattomaan virheliikkeeseen!
Murhaajat!
Sinä siellä! Häpeäisit!
Tuhoat meidät kaikki, senkin roisto!
NÖYRYYTYS BRITANNIALLE
KOSKA EDEN LÄHTEE?
Hyökkäys oli katastrofi. YK:n yleiskokous on kuohuksissaan, samoin amerikkalaiset.
Pääministerillämme ei ollut muuta vaihtoehtoa -
kuin julistaa välitön tulitauko ja antaa vetäytymiskäsky.
-Ilman Suezin kanavan takaisinvaltausta. -Aivan.
-Kaikki oli siis turhaa? -Ei, vaan vielä pahempaa.
Valuuttavarantoamme on rasitettu niin ankarasti,
että uutta rahaa on laskettava liikkeelle paljon.
Energiatilanne on aivan yhtä paha.
Ihmiset ostavat paniikissa polttoainetta,
ja polttoainesäännöstely lienee välttämätöntä talven lähestyessä.
Voi syystä sanoa, että tämä on ollut maamme pahin viikko sitten vuoden 1939.
Isäsi jättämä sovinnon ja konsensuksen perintö on mennyttä,
ja maineemme ulkopoliittisten kysymysten oikeamielisinä ratkaisijoina on pilalla.
Mitä nyt?
Puhelu Edinburghin herttualta, Teidän Majesteettinne.
Kas kummaa!
Uudesta-Guineasta.
-Suokaa anteeksi. -Tietenkin.
Terveisiä!
Hei, Philip.
Haloo? Kuuluuko?
Kuuluu kyllä.
En kuule ääntäsi. Kuuletko sinä minua?
Kyllä minä kuulen.
Elizabeth?
Kuuletko ääneni?
Kaikki on valmista.
Riivatun puhelimet.
-Kirottua. -Siksi en itse edes yritä.
Kaikki kannelle.
Lepo, hyvät herrat.
Seikkailumme on kestänyt vasta kaksi viikkoa,
ja olemme taittaneet jo 30 000 kilometrin matkan.
Matkaamme maapallon kaukaisiin kolkkiin -
korjaamaan maamme mainetta, jota poliitikkomme kilvan pilaavat.
Tahtoisin kiittää teitä kaikkia ammattimaisuudesta ja kurinalaisuudesta.
Olette olleet loistavia. Kaikki paitsi jalkapallojoukkueemme,
jonka surkea, vuotava puolustus ja vasemman laidan vajaataitoisuus -
tuottivat meille nöyryyttävän tappion Port Swettenhamin merimiesklubia vastaan.
-Lisäisin vielä, jos sopii, amiraali? -Toki.
Minulle on ollut suuri ilo päästä jälleen merelle.
Kuninkaallisella laivastolla on aina ollut tärkeä sija elämässäni ja sydämessäni.
Harva asia vetää vertoja palvelukselle tällaisella aluksella.
Se tekee lähtemisestä vaikeaa,
mutta lähdettävä on. Avaamaan Melbournin olympialaisia,
olemaan ihmisiksi, kättelemään väkeä ja leikkelemään nauhoja.
Siitä tulee helvetillinen koettelemus. Odotan vain sitä hetkeä,
jolloin haette minut jatkamaan seikkailuamme!
Muistakaa olla siivosti,
pitäkää kuntoa yllä -
älkääkä hitto vie juoko kaikkea olutta.
Kiitos.
Hienoa, pojat.
Paljon kiitoksia.
Hyvä, pojat.
Masentaa tämä Suezin tilanne.
NÖYRYYTYS BRITANNIALLE
Älä sitten lue siitä.
-Pakko lukea. Mitä he kuvittelivat? -Käydäänkö aikataulua läpi?
-Piristääkö se? -Luultavasti ei.
Olen karsinut parhaani mukaan, mutta kiirettä pitää silti.
Ensin uraanikaivosvierailu Pohjoisterritoriossa.
-Jippii. -Maaseututapahtuma Sydneyssä,
Brittiläisen Imperiumin Veteraaniliiton konferenssi Canberrassa -
-ja kenraalikuvernöörin puutarhajuhla. -Voi riemua.
Olen laatinut yleispuheen,
jonka voit opetella toistamaan kuin mainalintu ikään.
Australia.
Jo pelkkä nimi tuo mieleen edistyksen, kunnianhimon ja mahdollisuudet.
Sanotaan, että suurta kansakuntaa kuvastaa sen suuruuteen johtanut taival.
Mikä taival Australialla onkaan takanaan!
Tuo on siis sulatusuuni?
Löytöretkeilijöiden ajoista lähtien koitokset ja kriisit ovat olleet osananne.
Moni heikompi kansakunta olisi jo hakenut tukea emämaaltaan,
hallintonsa peruspilarilta, mutta Australia puski eteenpäin.
Karun, jopa armottoman luontonsa tavoin -
Australia osoitti todellista voimaa ja luonteenlujuutta.
Olette ihailtavasti kehittäneet kaikkia elämän ja kulttuurin osa-alueita.
Olette vain 200 vuodessa luoneet ainutlaatuisen sivilisaation,
joka hakee maailmasta vertaistaan.
Australia!
-Erinomainen puhe. -Kiitos.
Hänen nimensä on Helen King.
29-vuotias, kirjoittaa The Age -sanomalehteen.
Hän haluaa tavata sinut.
-Tavataan vain. -Miksi?
-Haastattelun vuoksi. -Päätimme, ettei niitä anneta.
Hänen suhteensa voin tehdä poikkeuksen.
-Näitkö, miten hän katsoi minua? -Näin.
Tuskin kuvittelen omiani.
-Miehen tutka, tiedäthän. -Ei.
Lisäksi hän on seurannut meitä koko kiertueen ajan.
Lienee turvallista olettaa, että hän on ystävä, ei vihollinen.
Hänen kuninkaallisen korkeutensa Edinburghin herttuan auto -
poistuu hohtavan punaista rataa pitkin Melbournen iltapäivän lämmössä.
Hurmioitunut yleisö on saanut nähdä herttuan,
jonka kerrotaan nauttivan suuresti Australian-vierailustaan.
Suuri hetki lähestyy, kun herttua saapuu kuninkaalliseen aitioon.
Julistan avatuiksi Melbournen olympiakisat,
jotka ovat nykyajan kuudennettoista.
Hän näyttää tyytyväiseltä. Kerrankin.
Herttua hymyilee aplodien raikuessa, ja tuhansien katsojien riemu...
-Niin, hyvin tyytyväiseltä. -...täyttää koko stadionin.
Voit kiittää minua. Idea oli minun.
Tiesin, että on hyvä antaa hänen loistaa. Yksin.
Mikä suurenmoinen hetki.
Aivan. Kiitos, äiti.
Antiikin Kreikassa kisojen alkamista juhlistettiin kyyhkysillä. Niin nytkin.
-Oletteko valmiit? -Kyllä.
-Rouva Parker. Olkaa hyvä. -Odottakaa tässä.
Rouva Parker. Kuinka voin auttaa?
Tahdon erota aviomiehestäni. Mieluiten avioeron kautta.
-Sopiiko kysyä, millä perustein? -En näe häntä koskaan.
Poissaolo ei ole avioeron oikeudellinen peruste.
-Entä laiminlyönti? -Ei. Siihen vaaditaan jokin näistä:
aviorikos, kohtuuton käyttäytyminen tai mielenvikaisuus.
Olen melko varma aviorikoksesta.
Tarvitaan todisteet.
Se ei ole helppoa hänen työnsä takia.
Mike työskentelee Edinburghin herttualle.
-Missä ominaisuudessa? -Yksityissihteerinä.
Vai niin.
He ovat myös parhaat ystävykset. Lähes erottamattomat.
Oletteko aivan varma tästä?
Avioeron jälkeen nainen voi jäädä eristyksiin.
Ehkä tilanne paranee, jos vain päättää kestää.
Niin on yleensä parasta kaikille.
Ruoho on harvoin vihreämpää...
Palaan asiaan, kun saan todisteet.
Käytätte siis petidiiniä? Ja pentobarbitaalia?
Kyllä, käytän pentobarbitaalia, mutta se ei tehoa kipuun.
-Tarvitsen jotain vahvempaa. -Sen vahvempaa ei ole.
PENTOBARBITAALI
Lääkinnällisessä mielessä raja on tullut vastaan.
Myötätuntoni on teidän puolellanne, pääministeri.
Ja ymmärrän täysin levon tarpeen...
...mutta kun maamme on näin haasteellisessa tilanteessa,
ettekö koe velvollisuudeksenne jatkaa tehtävässänne vielä tovin?
Kysyin asiaa lääkäriltäni. Hän oli vakaasti sitä mieltä,
että olen tullut inhimillisen kestokyvyn äärirajoille.
Maamme on hyvissä käsissä. Herra Butler pitää ohjia poissa ollessani.
Herra Head valvoo joukkojemme vetäytymistä Egyptistä,
ja herra Macmillan valvoo taloudellista tilannetta.
Talouden kriisiä.
-Kuinka kauan arvelette olevanne poissa? -En kauan.
Muutaman viikon.
No, teidät tavoittanee lyhyelläkin varoitusajalla.
Siitä pidän kiinni yksityissihteerieni suhteen.
Voin olla poissa, mutta Windsor on aivan kulman takana.
Samoin Norfolk.
Durhamin kreivikunta, niinkö?
Kotipaikkanne.
Jamaika.
Kotipaikkanne?
Sitä lääkärini suositteli.
-Nimenomaan Jamaikaa? -Aurinkoa, tropiikin lämpöä.
Ehkä vain se pitää minut hengissä, hän sanoi.
Mitä hän mahtaisikaan määrätä meille muille?
Pääministeri.
Teidän Majesteettinne.
Anteeksi!
Työskentelette tuolla, eikö niin? Torstaiklubilla, tarjoilijana?
-Kuka kysyy? -Nimeni on Eileen. Olisiko hetki aikaa?
Kuinka voin auttaa?
Voisitteko kertoa, mitä tuolla sisällä tapahtuu?
-Oletteko toimittaja? -En suinkaan.
Vain erään jäsenen vaimo ja hänen lastensa äiti.
Ehkä tunnettekin hänet. Mike.
-Heitä on paljon. -Mike Parker.
Tunnette hänet, eikö niin?
Mike pitäisi siitä huolen. Olette hänen makuunsa.
Tekin menette vielä naimisiin, ja toivon, että teette hyvän valinnan.
Mutta jos kohtaamanne mies tekee teistä onnettoman,
toivoisin naisena, että voisitte jättää hänet helposti ja kivuttomasti.
Jos vain voitte kertoa jotain, mikä helpottaisi lähtemistäni...
Valitan, rouva Parker. En tiedä miehestänne mitään.
-Annan osoitteeni ja puhelinnumeroni. -Anteeksi.
Ihan vain...
...siltä varalta, että mieleenne tulee jotain.
-Vielä kaksi martinia, kiitos. -Hyvä on.
Lily!
-Martin. -Olisiko hetki aikaa, Michael?
-Asiani on tärkeä. -Käy sisään.
Käydäänpä asia vielä kerran läpi.
Toki. Onkin hieman vaikea hahmottaa, mistä huhu sai alkunsa.
-Sisarenne... -Kälyni.
...lounasti tätinsä kanssa, joka oli viettänyt viikonlopun...
Cholmondeleyn linnassa.
-Eräs siellä ollut vieras pelaa bridgeä... -Tennistä.
...sen asianajajan kanssa, jonka luona Eileen Parker kävi.
Juuri niin.
Siinä on jo puoli Britanniaa.
Ja nyt kaikki nämä ihmiset tietävät, että rouva Parker hakee avioeroa?
Aivan.
Harmillista. Tiedon leviämistä on vaikea estää.
Millaista vääryyttä rouva Parker katsoo kokeneensa?
Laiminlyöntiä, kohtuutonta käyttäytymistä -
ja uskottomuutta.
Vaimon epäilyjä, ei mitään konkreettista, mutta on viitattu erääseen lounasklubiin,
ja komentajakapteeni Parker ja Edinburghin herttua ovat...
Älä sano. Vakiovieraita.
Itse asiassa perustajajäseniä.
Seuraathan tilannetta, Martin? Tarkkaan.
-Saisinko kolme kopiota, Jane? -Toki.
Kiitos.
-Olkaa hyvä. -Varovasti.
Kiitos.
-Onko valmista? -On.
Hänen kuninkaallinen korkeutensa Edinburghin herttua.
-Kiitos kutsusta. -Ei kestä.
Voitteko odottaa hetken, niin laitan kaiken valmiiksi?
-Olkaa hyvä. -Kiitos.
-Laitan vain mikrofonin tähän. -Voinko auttaa?
Ei tarvitse, kiitos vain.
Kas niin.
-Minä lähden häiritsemästä. -Kiitos, Michael. Olkaa hyvä.
Kiitos.
Aloittakaa vain.
Emme voi aloittaa kommentoimatta Egyptin tilannetta -
ja maailman reaktioita siihen.
Miksi?
Mielenosoituksia Lontoon kaduilla -
ja Edenin tulitaukojulistus kansainvälisen painostuksen vuoksi.
Eikö maanne elä kriittisiä hetkiä?
-Ehkä, mutta en aio kommentoida asiaa. -Miksi ette?
Se ei kuulu tehtäviini kuninkaallisen perheen jäsenenä.
-Kai teillä on ajatuksia asiasta? -On toki. En ole mikään vihannes.
Ajatukseni tuollaisista aiheista ovat yksityisiä.
Britannian asema tulee väkisinkin mieleen.
Kyllä Britannia pärjää.
Täällä katsotaan, että Britannia on kokenut julkisen nöyryytyksen.
Noin edistysmielisen henkilön luulisi kantavan asiasta huolta.
-Minäkö edistysmielinen? -Ettekö mielestänne ole sitä?
Entä kruunajaisten televisiointi? Modernisoinnin puolustaminen?
Terveen järjen käyttöä.
Jos on edistyksellinen ja valmis muutoksiin.
Opin jo varhain, että on viisasta olla luottamatta itsestäänselvyyksiin.
Viittaatte perheeseenne.
Jonka vallankumous pakotti pois Kreikasta.
Isoisänne ammuttiin, ja isänne pakeni sitä kohtaloa.
Aivan.
Ei ole paljoakaan, mitä teistä ei tiedettäisi.
Asioita on kaunisteltu.
-Totuus on sangen tylsä. -Tylsä?
Pakenitte Korfulta appelsiinilaatikossa. Lapsuutenne vietitte maanpaossa.
"Maanpako" on liian vahva sana. Siitä vain selvittiin.
Se ei varmasti ollut helppoa.
Mahtoiko maanpakolaisuuden trauma aiheuttaa äitinne sairauden?
Minkä sairauden?
Saamieni tietojen mukaan hän kärsi romahduksen.
Hänellä ei ollut helppoa.
Mutta hän pärjäsi.
Hänet vietiin pois, eikö niin? Laitokseen.
Isänne hylkäsi perheensä ja pakeni rakastajattarineen.
En tiedä, mitä olette lukenut tai ketä olette kuullut,
mutta äitini ja isäni ottivat aktiivisesti osaa lastensa elämään.
Ei siis ole totta, ettette nähnyt isäänne hänen viimeisinä vuosinaan?
Jos aiomme pysyä ystävinä, on paras vaihtaa aihetta.
Hyvä on.
Saanko kysyä koulutuksestanne?
Sir.
-Mitä siitä? -Perin epätavallinen sekin.
Sisäoppilaitos Britanniassa ei liene epätavallista.
Teidät lähetettiin sieltä erääseen kouluun Saksassa.
Sisareni asuivat siellä.
-Natsi-sisarenne. -Voi luoja.
Yksi oli naimisissa Hitlerin ystävän kanssa.
Kävin siellä koulua alle vuoden, sitten palasin Britanniaan.
Mihin te pyritte? On kai selvää, millä puolella olin.
Sotilastietoni puhuvat puolestaan.
Taustanne ovat paljon kiehtovammat kuin moni kuvitteleekaan.
-Kuvitteleeko joku jotain? -Ihmiset ovat uteliaita.
Hätkähdyttävän komea mies maailman kuuluisimman naisen rinnalla.
Kuka se mies on?
En tahtoisi tuottaa pettymystä...
...mutta hän on vain tavallinen mies,
jonka elämä voi näyttää oudolta ulkoapäin katsottuna,
mutta on kokijansa silmin sangen samanlainen kuin muillakin.
Mikään teissä ei ole samanlaista kuin muilla.
Jäitte jo nuorena miltei orvoksi ja lempisisarenne Cecile, natsi hänkin,
-kuoli lento-onnettomuudessa... -Nyt on paras vaihtaa aihetta.
Millaisen jäljen se jättää?
Sellainen trauma vaikuttaa varmasti siihen, miten omat lapsenne -
-ja tuleva kuningas kasvatetaan. -Riittää jo.
Kansalla on oikeus tietää johtajistaan. Eikö niin?
Etenkin niistä, joista ei pääse eroon vapailla vaaleilla.
Katsokin, ettei turhamaisuuteni enää ota ylivaltaa.
Herran tähden!
Kensington 8953.
Me tapasimme...
...muutaman kerran.
Eri paikoissa.
Myöhemmin hän kertoi työstään.
Tuttavistaan.
Hän ei maininnut vaimoa.
Eikä lapsia.
Olen pahoillani.
Jos todella olette pahoillanne ja haluatte helpottaa elämääni...
Tietenkin.
Teidän on annettava virallinen lausunto ja todistettava oikeudessa.
-En voi. Menettäisin työni ja maineeni. -Laki vaatii, ikävä kyllä.
Ei!
Soititte minulle ja suostuitte tulemaan. Miksi?
-Halusitteko pahentaa painajaistani? -Olen pahoillani.
Lähteideni mukaan rouva Parker kutsui lounasklubin tarjoilijan asianajajan luo.
Tarjoilijattarella ei ollut tarjota todisteita.
-Pelkkiä kuulopuheita vain. -Se lienee ajan kysymys.
Tämä asia ei saa edetä enää askeltakaan, Martin.
Ei.
Jos rouva Parker saisi avioeron,
lehdet tekisivät varsin ymmärrettävän johtopäätöksen:
mitä komentajakapteeni Parker on tehnyt, sen on tehnyt myös Edinburghin herttua.
Emme halua sanojen kuten "uskottomuus" ja "avioero" lentelevän ympäriinsä.
-Emme niin. -Oli väitteissä perää tai ei,
se rikkoisi kuninkaallisen avioliiton koskemattomuuden -
ja vaarantaisi itse monarkian.
Onko ideoita?
Lepo!
Aikuisten velvollisuudet on hoidettu. Olympialaiset on saatu käyntiin,
ja voimme keskittyä tärkeimpään: kiertomatkaamme!
Matkaa on jäljellä yhdeksän viikkoa.
Vierailemme Kansainyhteisön kaukaisimmissa kolkissa,
ja mikä parasta, vietämme tuon ajan ilman reporttereita.
Kaukana valokuvaajista.
Kaukana maailman katseista!
Sen tiimoilta Michaelilla on ehdotus.
Kiitos. Hyvät herrat, ehdotukseni koskee hieman erikoista asiaa,
mikä lienee meille kaikille uusi.
Ehdotan parrankasvatuskilpailua!
Noin kymmenen miehistön partaniekkaa saa erikoisvapauden ajaa partansa -
ja toimia tuomareina kilpailun loppuun saakka!
-Ei tämä ole ennennäkemätöntä. -Eikä sitä nähdä nytkään, Bill.
Vallanpitäjät rajattomassa viisaudessaan päättivät pyytää sinulta joulupuhetta.
Mitä? Miehistöllekö?
Ei, vaan Kansainyhteisön puolelle miljardille jäsenelle.
Henkilöstöpäällikön toimistosta. Pidät joulupuheen, kuten kuningatarkin.
Tuhat sanaa mieltä ylentävään sävyyn ja kristillisessä hengessä.
Runsaasti viittauksia perheen tärkeyteen ja avioliiton pyhyyteen.
-Mitä jos en halua? -Ilmeisesti ei ole varauduttu siihen,
että sinulla olisi mielipidettä tähänkään asiaan.
Virkaikäsäännön vuoksi -
teidän puheenne on toisena, tavanomaiseen aikaan kello kolme.
Mutta jouluaamuna Edinburghin herttua on Antarktiksella, Grahaminmaalla,
missä ollaan 10 tuntia meitä jäljessä. Hän joutuu heräämään ani varhain -
-pitämään puhettaan. -Miksi hän pitää puheen?
Sehän ei ole kovin tavallista.
Ei, vaan poikkeuksellista.
Ajatuksena oli kai se, että koska Teidän Majesteettianne -
ja Hänen kuninkaallista korkeuttaan ei ole nähty aikoihin julkisesti yhdessä,
-teitä ainakin kuultaisiin yhdessä... -Sen merkiksi, että kaikki on hyvin.
-En menisi noin pitkälle. -Minä menisin. Oikein hyvä ajatus.
Kiitos, Michael.
Saanen kysyä, ihan vain uteliaisuudesta...
Mikä on pisin aika, jonka te ja Lady Adeane olette olleet erossa?
Kolmisen viikkoa.
Sanoisitteko eron olevan hyväksi vai tuottavan tuskaa?
Emme nauti erossa olosta.
Etenkin Helen on sitä mieltä, ettei pariskunnan ole hyvä olla erossa -
ja että miehen ja vaimon kuuluu olla yhdessä.
Tietenkin.
Brown.
Mitä nyt?
Hätäkutsu Australian laivaston partioalus Warreenilta.
Kalastusalus oli ajelehtinut päiväkausia. Ainoa eloonjäänyt oli hukkua -
yrittäessään korjata runkoa. Rintakehän murtuma, ehkä ilmarinta.
-Warreenilla ei ole lääkäriä. Mies kuolee. -Olemmeko lähimpänä?
-Viiden kilometrin päässä on rahtialus. -Olemme lähimpänä.
-Uusi kurssi. -Käännytään.
-Yhdeksänkymmentä astetta.
Nostakaa.
Nyt lähtee.
Varovasti.
Remmit.
Lepo.
Mies kellui vedessä lähellä alustaan. Muu miehistö on kai hukkunut.
Ei lokia. Emme tiedä, mistä mies on ja kuka hän on.
Sillä ei ole merkitystä.
Hän oli aluksen kapteeni. Vain sillä on väliä.
-Suolaliuostippa. -Hän on yksi meistä.
Nesteytetään. Heti.
-Ei missään tapauksessa. -Miksei?
Virallisen kiertomatkan aikataulu on tiukka.
Jos veisimme miehen takaisin, kääntyisimme aivan väärään suuntaan.
-Siihen menisi päiviä, jopa viikko. -Voimme ottaa ajan kiinni.
Pelastimme jo miehen hengen.
Jätämme hänet seuraavaan pysähdyspaikkaan.
Hän joutuu suotta kauas kotoaan.
Outoon maahan, jossa puhutaan vierasta kieltä.
-Kauas perheestään. -Se ei ole minun ongelmani.
Vähemmän tärkeitä tehtäviä hoitava alus voisi löytää aikaa laupeudentekoihin.
Tehtävämme on hoidettu. Olemme kotimatkalla.
Käytössämme on huvialus, runsaasti polttoainetta ja vapaata aikaa.
Lippu-upseerina sanon: ei käy.
Laivastoamiraalina minä sanon: kyllä käy.
Vain yksi henkilö voi olla aluksen komentaja.
Se henkilö on lippu-upseeri.
Jos muistaisitte koulutusaikanne, muistaisitte myös tämän.
Muistan kyllä koulutusaikani -
hävittäjäalusten komentopaikoissa sodan aikana.
Te taas vietitte samaisen sodan maatehtävissä.
En edelleenkään aio väärinkäyttää etuoikeuksiani,
mutta tämä on kuninkaallinen jahti ja kruunun edustajana sanon:
käännytään ja viedään mies kotiinsa.
Hyvät ystävät. Takana on 20 vaiheikasta viikkoa merellä,
viisi manteretta ja tuhansien kilometrien matka,
ja voin ilolla ilmoittaa, että säästimme suurimman seikkailun viimeiseksi.
Kuninkaallinen Britannia-jahti muuttui pelastusalukseksi,
kun poimimme haaksirikkoutuneen merimiehen vedestä.
Loistavat lääkärimme leikkasivat hänet,
ja veimme hänet kotiin perheensä luo. Omiensa pariin.
Millaisia ihmisiä he olivatkaan!
Millainen perhe.
Millainen koti.
Jos te Torstaiklubin jäsenet joskus kyllästytte -
värittömään, tyhjään elämäänne Lontoossa,
suosittelen syrjäisiä saarivaltioita Tongan tienoilla.
Sen lähemmäs taivasta tuskin maan päällä pääsee.
"Emme ole konsaan saaneet sellaista vastaanottoa -
saati syöneet niin hyvin.
En ole konsaan nähnyt sellaista antautumista vapaudelle ja nautinnolle.
Emmekä ole missään muualla,
vaikka olemme kolunneet lähes maapallon jokaisen kolkan,
kohdanneet yhtä kauniita naisia.
Olemme saaneet viettää muutaman suurenmoisen päivän.
Ja nyt, suureksi ikäväksemme,
näiden kolmen päivän jälkeen joudumme lähtemään täältä,
ei vain vähän vaan syvästi rakastuneina, jokainen meistä."
Miehenne käsialaa, vai mitä?
Tarvitsitte todisteita.
Se ei ole kuninkaallinen kiertomatka, vaan viiden kuukauden poikamiesilta.
Huoria joka satamassa.
Lykkyä tykö.
Kiitos teille.
Hyvää joulua.
-Päivää. Kiitos. -Luojan kiitos.
No niin, te kaksi...
Kiitos.
Edward! Onpa mukava nähdä taas.
Joko kirjoitit sen?
En. Odotan inspiraatiota.
Ehkäpä hullunrohkeita latteuksia joulusta ja Kansainyhteisöstä?
Niitä minulta odotetaan, mutta mitä itse haluan sanoa?
Niin.
-Joko kanava löytyi? Home Service. -Hetki vain.
Missä Philip onkaan?
-Grahaminmaalla, tietääkseni. -Missä se on?
-Dickie, missä on Grahaminmaa? -Antarktiksella, eikö?
-Pohjoisessa vai etelässä? -Pohjoisessa.
-Höpsis, äiti. Etelässä. -Tietääkö kukaan?
Arktis tarkoittaa pohjoista,
joten Antarktis on epäpohjoinen, vai mitä, Dickie?
Mikä on "epäpohjoinen"?
Sisään.
-Nyt on aika. -Hyvä.
Teidän Majesteettinne, Teidän Kuninkaalliset Korkeutenne.
Lapset.
Joulutiedonanto. Hänen kuninkaallinen korkeutensa, Edinburghin herttua.
Hyvää huomenta täältä Britannialta.
Eteläinen Tyynimeri, 59 astetta eteläistä pituutta, 60 astetta läntistä leveyttä.
Löydätte paikan kääntämällä karttapallon ylösalaisin.
Muutamilla meistä onkin hieman nurinkurinen olo,
sillä olemme kauempana kotoa kuin koskaan.
Syrjäinen paikka tarjoaa arvokkaan tilaisuuden pohtia...
...omaa elämäänsä, omaa tapaansa elää.
Olemme matkallamme nähneet monenlaisia heimoja, yhteisöjä ja kulttuureja.
Olemme väitelleet siitä, missä on paras hallinto tai oikeusjärjestelmä -
tai kiehtovimmat uskonnot.
Matkamme on ollut täynnä ihmetyksen ja ihailun aiheita.
Tietenkin se on saanut meidät tutkailemaan elämäämme, tapaamme elää.
Itsestään selvinä pitämiämme asioita.
Onko tuo todella Philip eikä joku häneksi tekeytynyt?
-Miten niin? -Kuulostaa vain niin oudolta. Erilaiselta.
Täällä minä olen, 15 000 kilometrin päässä Lontoosta,
aution meren ympäröimänä...
Elämä aluksella on hienoa, mutta se voi myös olla yksinäistä.
Olemme täällä yhdessä...
...mutta silti yksin.
Pyysivät ilmoittamaan, että kaikki on valmiina.
Hyvä on.
Viime hetken muutoksia?
-Niinkin voi sanoa. -Olisiko minusta apua?
Ei. Kiitos vain.
Signaalin voimakkuus on hyvä.
Pois se minusta, että...
Yritän saada asioihin vauhtia.
Kaikki on valmista BBC:n päässä.
Kaikki on valmista.
Aivan.
-Hyvää joulua. -Hyvää joulua, Teidän Majesteettinne.
Britannia ja Kansainyhteisö ovat valmiita kuulemaan -
Hänen majesteettiaan, kuningatarta.
Kiitos.
Joulutervehdyksiä on jälleen lähetetty ja vastaanotettu ympäri maailman -
näkymättömien siipien kuljettamina tieteen vuosisadan tuulissa.
Viestejä on saapunut Kansainyhteisön joka kolkasta,
mutta mieluisimpia ovat olleet ne,
jotka ovat saapuneet aviomieheltäni -
kaukaa Antarktiksen autiudesta.
Viestini hänelle on tämä:
Kaikilta tänne kokoontuneilta perheesi jäseniltä -
parhaimmat terveiset sinulle sinne Britannialle.
Koko tämä suuri, yhtenäinen perhe odottaa sinua täällä...
...ja odottaa vastakin, missä ikinä oletkaan.
Tahtoisin ilmaista kiitollisuuteni Kansainyhteisön miehille ja naisille -
ponnisteluista kaupunkiemme hyväksi...
Muista aina, että sinulla on perhe.
Täällähän sinä olet!
Onko kaikki hyvin?
On.
Hänen puheensa...
Mitä siitä?
Koskettava. Odottamattoman koskettava.
Se yllätti minut.
Ehkä joudun jopa myöntämään tunteneeni hieman...
Koti-ikävää?
Niin.
Tekstitys: Outi Kainulainen