EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Anne, hvad er det?
-En pingvin. -Udmærket.
Charles, hvem tror du er omringet af pingviner lige nu?
-Far. -Nemlig.
Fordi han er i Antarktis, og derfra
skal han til Sydshetlandsøerne, og så til Falklandsøerne.
Og så skal han hele vejen herop, til øen Ascension.
De er britiske oversøiske territorier og skal besøges en gang imellem,
så de ikke føler sig forsømt eller glemt og ikke får skøre idéer om uafhængighed.
-Har du børstet tænder? -Ja.
-Godt. Har du bedt bøn? -Ja.
-Godt. Godnat. -Godnat, mor.
Kom så, børn.
Vi kunne sætte et billede af Hertugen ved børnenes seng,
så de kan kende ham, når han kommer hjem.
Fem måneder er længe i den alder.
Javel.
-Hvad er det? -Fra Hans Kongelige Højhed.
Billeder fra den kongelige tur.
Dejligt.
Det kan vi måske se i stedet for en film.
"Jeg skriver for at varsle om at påbegynde skilsmisseprocessen
for orlogskaptajn og mrs. Mike Parker..."
3742 Kensington.
Tommy?
LISSABON
Premierministeren vender hjem efter tre uger i Jamaica.
Og her er han nu!
Hr. premierminister!
Tak. Det er skønt at være tilbage hos jer.
Som I ved, rejste jeg for at koncentrere mig om mit helbred.
Nu er jeg klar til at genoptage mine pligter.
-Tak. -Hr. premierminister!
Stille, alle sammen.
Sid ned, I to!
Charles, kom så. Kom, skat.
Han har sendt noter til billederne, så dem læser jeg højt.
"Hej med jer alle."
Hej.
-Sig: "Hej, far." -Hej, far.
"Jeg kan se jer for mig
sidde der og ønske, at det var Uhyret fra den sorte lagune.
I stedet er det bare kedelige gamle mig, der ankommer..."
-Pingviner! -Det er ikke far.
"...til King George Island...
...160 km ud fra Antarktis' kyst."
-Der er far. -Er det far?
"Og gemt mellem forhistoriske hvalers hvide knogler."
Her har vi fået nye venner, og Mike var ganske betaget."
-Se, hvor tamme de er. -Han har skæg.
Ja. De har alle fået skæg.
De ser lidt luskede ud.
Sig ikke det. Det får ham til at ligne en eventyrer.
-Hvad er det? -Ja, det her er sjovt, mor.
"Vi har installeret skiltning, så vi kan finde hjem igen."
Buckingham Palace. Det er fint.
"Der er dog lidt langt til kontoret."
"Heldigvis har vi fundet venner som selskab,
British Hunting Aerosurvey-hold, som udgør
perfekte tennispartnere." Se.
De spiller tennis. Hvor fjollet.
Du godeste.
"Nu lidt om slædehunde, I ikke vidste.
Deres øjne har forskellige farver."
-Ligesom kejseren. -Åh, mor.
"Men mest af alt er de bare rigtig glade for tennisbolde."
Ja, det kan vi se.
"Og de har kløer, så de ikke glider på isen."
Se. Philip sidder på en.
"I vores familie af dyr er der pingviner...
...og sæler, som sender jer deres hilsner.
Og det gør jeg også.
Jeres elskede far...
...og mand.
Philip."
Godmorgen.
Tommy?
Deres Majestæt.
Jeg troede, du var gået på pension.
-Det er jeg. -Hvad gør du så her?
Enten savnede du stedet uudholdeligt, hvilket ville være...
-Tragisk. -Ja.
Eller også er der en krise, og du er blevet tilkaldt.
Blot en rutinesag med oberst Adeane.
Det er næppe rutine, hvis han har sendt en kongelig bil.
Det er nu min bil.
Gav vi dig en bil?
Ja. I afskedspakken.
-Vel ikke også chaufføren? -Også chaufføren.
-Var det mig? -Det mener jeg.
Du har altid haft en særlig plads i alle vore hjerter, Tommy.
Men jeg må gå.
Windsor?
Nej, Sandringham.
Michael har arrangeret, at jeg fik et par fridage.
Udmærket.
Det var godt, at du kom til mig, Michael.
Jeg har tjent tre generationer af den royale familie, fire monarker
og gjort meget for at beskytte dem, især mod dem selv,
men det er første gang, jeg skal prøve at redde andres ægteskab
for at sikre kronen.
Ikke at vi bekymrer os om familien Parker eller deres lykke.
Ikke det mindste, Tommy.
Kære Philip...
Vi nød sådan den film, du sendte. Det var dejligt at se dig igen.
Og børnene var imponerede over hvalerne og pingvinerne.
Du så ret flot ud, tænkte jeg, i dit hvalfangsttøj og også med skægget.
HKH PHILIP, HERTUG AF EDINBURGH
"Jeg glemmer aldrig, hvad min bedstemor sagde til mig
om at være gift med en mand med skæg."
Hun fortsætter...
men det læser jeg ikke højt.
-Kom nu! -Vær ikke en lyseslukker.
Kom nu!
Satans!
En meget varm velkomst venter vist ved Hans Kongelige Højheds hjemkomst.
HVOR HAR DE VÆRET, SIR ANTHONY?
Eden erklærer: "Jeg er vendt forfrisket hjem."
PREMIERMINISTEREN ER TILBAGE
Godmorgen.
Først vil jeg takke jer for den måde, I har alle har fortsat uden mig,
og for den måde, Rab ganske kompetent har trådt i stedet for mig i mit fravær.
I har holdt mig informeret om alle store beslutninger.
I alle disse måneder har vi været en forenet regering.
Og vi skal forblive en forenet regering.
Men vi er ikke en forenet regering. Vel, Anthony?
Krigen, du insisterede på, har efterladt os så splittede som Cæsar og Pompei,
og landet er i kaos.
Der er ingen benzin i pumperne. Der er ingen dåser på hylderne.
Vores allierede står sammen imod os. Vores internationale ry hænger i laser.
Hvor behændigt din vejrhane drejer, Harold.
Du var for krigen, så vidt jeg husker.
Kun så længe den var lovlig.
Din...
...løgner!
Løgner!
Du ønskede den, lige så meget som jeg gjorde.
Du havde flået Nassers skalp af med dine negle, hvis du havde fået chancen,
taget olien fra den kanal og sat Mellemøsten i flammer.
Du har mistet folkets og partiets tillid.
Det er vejs ende.
En vej, som du med glæde førte mig ned ad.
Og vil du efterlade mig... her?
Jer alle.
Hør nu, Anthony...
...du ved lige så vel som jeg...
at politik ikke er retfærdig.
Løb så. Løb!
Kaptajn Lascelles?
Mrs. Parker.
Hvad gør De her?
En pensioneret mand må finde alle de gode læsesteder i London.
Hvad læser De, hvis jeg må spørge? Sig, at det er romantisk lyrik.
Militær historie. Napoleons felttog.
-Deres søn? -Ja.
Orlogskaptajn Parker må være stolt.
Måske. Hvis han vidste, hvordan børnene så ud.
-Han er væk igen. På tur. -De har min sympati.
Jeg ved fra min egen kone, hvor svært det kan være.
At være alene med børnene i dagevis, nogle gange flere uger.
Jeg er sikker på, stærke ægteskaber finder en vej igennem det.
Det har desværre ødelagt vores.
Det beklager jeg.
Må jeg spørge, om De vil vente med at komme med en offentliggørelse
bare lidt længere?
Som vi begge ved, har Hertugen af Edinburgh
vigtige kongelige pligter på denne tur,
og vi vil ikke have nogle historier i aviserne,
som kan undergrave hans indsats.
Eller betvivle det kongelige ægteskab.
Det var derfor, De kom, ikke? Det var slet ikke et tilfælde.
De kom, fordi De vidste, jeg var her,
og De ville tale på deres vegne. Ynkeligt.
Stadig deres fuldtidslakaj selv som pensionist.
Beklager forstyrrelsen. Downing Street har lige ringet.
Premierministeren har anmodet om audiens, og det haster.
Han sidder på toget og er her klokken 15.
Perron et, London-toget. Træd venligst væk fra kanten.
Eden!
Skam dig!
Tak.
Eden skal væk!
Selvfølgelig bad jeg om en anden mening. Selv en tredje.
Jeg tryglede dem om at lade mig fortsætte. Men lægerne sagde alle det samme.
Tiden er kommet for mig at sætte mit helbred før landet...
og at...
...at give Dem min opsigelse.
Jeg beklager, hvis jeg...
...har skuffet Dem.
Sagde jeg, at De havde det?
Nej, men jeg...
Jeg tror, De tænkte det.
Jeg...
Jeg tænkte, at beslutningen om krig var forhastet.
Og det ærgrede mig at se Dem lyve for Huset, da De sagde,
at De ikke kendte til israelernes hensigt.
Vi ved begge, at det ikke var sandt.
Men selvom det var forkert...
...nærede jeg sympati for Dem.
At have ventet i kulisserne så længe og at have stået bag en stor mand
som Winston så tålmodigt, så loyalt.
Og så at endelig få mulighed for at kunne måle Dem med ham.
At gøre intet er ofte den bedste fremgangsmåde,
men jeg ved af personlig erfaring, hvor frustrerende det kan være.
Historien blev ikke skrevet af dem, der intet gjorde.
Så det er vel kun naturligt, at ambitiøse mænd, stræbsomme mænd...
...vil skrive historie.
Eller gå over i historien ved at fejle.
Vi har vist ingen anden mulighed end at fortælle Hendes Majestæt
om Parker-skilsmissen
og advare hende om, at uanset hvor uskyldig Hertugen af Edinburgh er
eller ikke er i sagen,
er aviser aviser, og spørgsmål vil blive stillet om ægteskabets tilstand.
Jeg fornemmer frygt, Michael.
Hvis du synes, kan jeg selv tage mig af det.
Nej, jeg tager mig af det.
Jeg finder lejlighed på toget til at fortælle Hendes Majestæt det.
Held og lykke, Michael.
Jeg beklager forstyrrelsen. Der er telegram fra Lord Salisbury,
og anbefalingen er, at Sir Anthonys efterfølger
bør være mr. Macmillan.
Selvfølgelig. Tak.
-Ja, hvad er der, Michael? -Det er blot for at sige det.
Vi kan naturligvis drøfte det på hjemturen,
hvis Hendes Majestæt foretrækker det.
Nej. Sid ned, Michael.
Tak.
Det lader til, at...
...mrs. Parker, som er orlogskaptajn Parkers kone...
Jeg ved, hvem Eileen er.
Hun har besluttet sig for at søge skilsmisse fra sin mand.
Du godeste.
-Er det det, du ville tale om? -Ja.
Og selvom der selvfølgelig ikke er noget, der tyder
på uanstændighed fra Hans Kongelige Højheds side,
Hertugen af Edinburgh, bør vi måske forberede os
på en eller to irriterende overskrifter.
Hvorfor? Af hvilken årsag?
Hvad påstår hun?
Mishandling, unddraget samliv og...
...utroskab.
Vi er klar over, at orlogskaptajn Parker
er Hans Kongelige Højheds privatsekretær, en nær ven,
og der findes et vist brev, mener jeg.
Et brev?
Skrevet af orlogskaptajn Parker til de andre medlemmer af frokostklubben,
hvor han praler af "bedrifter" på den kongelige tur.
Hvilken slags bedrifter?
Nej...
Det behøver jeg ikke et svar på. Tak, Michael.
Tak.
mr. Macmillan, Deres Majestæt.
Deres Majestæt.
Efter flere pejlinger er De blevet valgt af Deres kolleger
som den mand, der er mest egnet til at forene regeringen og lede landet
efter Sir Anthonys afgang.
Ja.
Tillykke.
Selvom De nok har arvet et forgiftet bæger.
Det er sandt. Stormen raser mod os.
Med Edens krig har vi kasseret den moralske fordel
eller enhver sympati, vi engang havde.
For ikke at nævne den alvorlige økonomiske situation.
Den har været ganske ødelæggende.
Men det var ikke kun Edens krig, vel?
Det var en krig udført af en regering,
hvor De, som finansminister, spillede en grundlæggende rolle.
Jeg husker også, at De var en af de højrøstede stemmer
med opbakning til krigen i begyndelsen.
Man bør altid acceptere sin egen del, mener jeg...
...i enhver misere.
Hr. premierminister.
Deres Majestæt.
Michael, vil du bede dem om at sende en vogn?
-Broen har modtaget. Værsgo. -D-Watch anmoder om at køre.
Godkendt. Bekræftet.
DIN KONES SAGFØRER HAR VARSLET MIG OM
AT PÅBEGYNDE SKILSMISSEPROCESSEN
-Skibet til broen. -Broen her. Værsgo.
Har du tid?
Hvad tænkte du på?
Du kender reglerne. Ingen breve til nogen.
Jeg bad Baron om at være diskret.
Men brevet endte i Eileens hænder. Og nu har hun skrevet til paladset.
Og fortalt dem, at hun vil søge om skilsmisse.
Hvilket betyder, at det har nået du-ved-hvem.
Ja.
Det må vi nok gå ud fra.
Godmorgen.
Jeg husker, hvordan vi gjorde det her i Malta.
Da vi handlede sammen.
Det føles som længe siden.
Ja.
Grunden til, at jeg kom i dag, er...
...fordi jeg hørte, med stor sorg, at der er problemer i dit ægteskab.
Og jeg vil gerne vide, om der er noget, jeg eller...
...andre kan gøre for at hjælpe.
Mit ægteskab med Mike kan ikke reddes.
Jaså.
Separationen har været uundgåelig i nogen tid.
Jeg ville have ladet mig skille fra Mike før, men med opmærksomheden
for kaptajn Townsend og prinsesse Margaret
...ventede jeg.
Tak.
Men det var dengang. Det her er nu.
Hvad har ændret sig?
Intet har ændret sig. Det er problemet.
Det blev bare værre.
Og mens nogle kvinder måske vælger at finde sig i den slags ydmygelse,
har jeg for meget respekt for mig selv og mine børn til at udholde det.
Jeg ved ikke, hvad du taler om.
Så læs det her.
Begrav det ikke...
...eller fej det under tæppet.
Det står der på sort og hvidt.
Må jeg bede om en tjeneste?
At du venter med offentliggørelsen, indtil vi ved, hvordan vi håndterer sagen
i lyset af det her?
Jeg har fået nok af tjenester for jer.
Hele mit voksne liv har handlet om tjenester for jer.
I er slet ikke klar over den skade, I forvolder familier
og ægteskaber i jeres tjeneste.
Jeg har informeret en sagfører. Det er min beslutning.
Mine herrer, jeg vil komme med en kort udtalelse på vegne af min klient,
mrs. Eileen Parker.
"Efter at have udholdt et ulykkeligt ægteskab i flere år nu
er jeg nået til den triste konklusion,
at en formel separation er den bedste løsning for os begge.
Min mand har ikke vist nogen interesse eller entusiasme
for ansvaret ved at være forælder eller ægteskabet,
og skilsmisse er den eneste løsning."
-Tak. -Mr. Lewis!
Hertugens bedste ven og kone separeret. Læs alt om det!
HERTUGENS BEDSTE VEN SKAL SKILLES
HAR SKABT OVERSKRIFTER
HERTUGENS BEDSTE VEN SKAL SKILLES
PARKER SKAL SEPARERES
HOFFETS PARKER SKAL SEPARERES
Nej...
Sir.
Telegram fra min advokat i London.
Hans mening er, at, ja, avisernes dækning er slem, men ikke katastrofal,
og han er sikker på, at det hele er stilnet af om 48 timer.
Han tror, vi kan ride stormen af.
Du og jeg ved begge, at det er ønsketænkning.
Jeg har fået mit eget telegram fra London.
Jeg...
Jeg håber ikke, du vil gøre næste skridt besværligt for mig.
Nej.
-Du får min opsigelse i morgen tidlig. -Jeg må have den nu.
Jeg giver Dem hermed min opsigelse...
som førsteprivatsekretær for Hertugen af Edinburgh.
Med øjeblikkelig virkning.
Accepteret.
Du har arbejdet for mig længe. Du kender reglerne.
Hvem vi er. Hvordan det fungerer.
Der er ikke plads til fejltagelser eller skandaler.
Der er ikke plads til menneskelighed.
Du må nok forlade os i Gibraltar.
Må jeg foreslå "ingen kommentarer" ved alle punkter og især ingen breve?
Selvfølgelig.
Orlogskaptajn Parker?
Fyrede Hertugen Dem?
Bare et par ord?
Forsvind.
Forsvind så!
Gå nu. Gå med jer. Jeg har intet at sige. Forsvind!
Efter orlogskaptajn Parkers opsigelse
har den britiske presse været overvældende forstående.
Men?
Jeg er bange for, at udenlandske aviser ikke har været helt så venlige.
I går kom der en historie ud i Baltimore Sun...
-Hvor? -Baltimore, mor.
...som påstod, at hovedstaden var overskyllet med rygtet om,
at Hertugen af Edinburgh var romantisk involveret
med en unavngivet kvinde, som han mødtes regelmæssigt med
i en lejlighed i West End, ejet af jetsetfotografen Baron Nahum.
Nahum er også formand for Thursday Club i Soho,
som Hertugen af Edinburgh er medstifter af.
Men den historie har åbenbart vakt stor forargelse.
Den engelske presse er gået med på bølgen, og The Manchester Guardian rapporterer:
"Ikke siden de første rygter om en affære
mellem den tidligere konge Edward VIII og mrs. Ernest Simpson
har amerikanerne gaflet historier fra London så ivrigt i sig."
Fortsæt.
Sunday Pictorial minder på forsiden sine læsere om, at den kongelige familie
"er elsket og misundt i hele verden, fordi det er en familie".
Time Magazine har en overskrift: "For meget torsdagsklub."
Der står: "Ikke siden Wallis Simpson
gik i Buckingham Palaces korridorer, har hele verdens blikke
været vendt så vågent mod de fine gardiner."
Lad os straks flyve Hertugen af Edinburgh tilbage.
Det er en idé, Deres Majestæt. Og det er en god en.
Djævlens advokat kunne argumentere for,
og det her vil jeg gerne høre Michaels tanker om,
at Hertugens tidlige hjemkomst, som tydeligvis er arrangeret af hoffet,
kan ligne en indrømmelse for aviserne og hælde endnu mere benzin på flammerne.
Jeg er enig.
Og det ønsker vi ikke.
Nej.
Hvad så?
Hvad?
Ja?
Admiralen vil gerne tale med Dem.
Fint. Sig, at han kan komme.
Han har faktisk foreslået, at De går til ham.
-Tak. -Sir.
...men skal noget angribe kinesiske strømme i en Flycatcher
og så lande på dækket af en Hermes...
Admiral?
Kom ind.
Tak.
Paladset har kontaktet mig
angående Deres gensynsfotografering med Hendes Majestæt Dronningen.
Dem? Ikke mig?
Jeg har befalingen på skibet.
Jeg er hendes mand.
Hendes Majestæt vil flyve til Lissabon en dag tidligere.
-Jeg forstår, at Deres instrukser... -Instrukser?
...er at møde hende ved flybasen.
De udtrykte bestemt, hvordan gensynet skulle håndteres.
Tak.
Slips.
Ikke det. Et, der er egnet til voksne.
Det var instrukserne.
For guds skyld. Der er hjerter på.
Og også hatten?
-Ja. -Jeg hader hatte.
Dens værdi ved denne lejlighed findes i, når den tages af.
"I en gestus af ridderlighed og agtelse."
Inden jeg stiger på flyet.
Inden De når flyets trapper.
-Michael. -Deres hat.
Ja, det ville måske være klogt at udskyde frokosterne...
Skat.
Vi tales ved senere.
Skal vi?
Deres Majestæt!
Og her er de. Endelig genforenet, men hvor længe?
Deres Kongelige Højhed!
Har De savnet hende?
De viser sig som en forenet front for verden,
men kan ikke kvæle rygterne om splittelse.
Uhørte scener, hvor fotografer fra hele verden...
Dronningen og Hertugen skjuler sig fra alles blikke...
...om bord på Den Royale Yacht.
Hele verdens blikke er vendt mod Den Kongelige Yacht,
hvor de har søgt ly.
Nej, jeg forstår.
Tak.
Det var hoffets pressesekretær.
-Ifølge ham har vores tiltag... -Vores forestilling.
Vores tiltag har ikke været nok.
Rygterne svirrer stadig.
Vi er begge enige om, at det ikke kan fortsætte.
Nej.
Jeg tænkte...
...vi kunne tage denne mulighed uden børn og adspredelser
og lægge kortene på bordet...
...og tale ærligt om,
hvad der må laves om på for at få ægteskabet på rette køl.
Godt. Hvem starter?
Dumt spørgsmål. Hvis jeg har lært noget, er det, at jeg er nummer to.
Hvis jeg skal begynde, vil jeg starte der.
Du brokker dig.
-Brokker mig? -Konstant.
Brok og jamren som et barn.
Er du overrasket?
De frygtelige moustacher, som styrer hoffet,
ser mig som et barn.
-Fordi du ter dig som et. -Giver mig lister og instrukser.
"Gør dit, gør ikke dat, tag det på, tag ikke det på
sig dit, sig ikke dat." Er der noget mere ydmygende?
Ja. Det er der faktisk.
Jeg har lært mere om ydmygelse på få uger, end jeg håbede, jeg ville på et helt liv.
Jeg har aldrig følt mig mere alene end i de sidste fem måneder.
Og hvorfor det?
På grund af din opførsel.
Fordi du sendte mig væk.
-Ja. Og hvorfor tror du? -Det ved jeg ikke. Fortæl mig det.
Fordi du er fortabt.
I din rolle og i dig selv.
For guds skyld.
Hør...
Jeg ved, at vores ægteskab blev noget helt andet,
end vi forestillede os.
Mildt sagt.
Og at vi begge befinder os i...
Et fængsel?
I en situation, som er unik.
Vores ægteskab er enestående,
fordi den udvej, som er åben for alle andre...
Skilsmisse.
Ja, skilsmisse.
Det er ikke en mulighed for os.
Nogensinde.
Nej.
Din... din rastløshed er du nødt til at lægge bag dig.
Det har jeg brug for.
Og det har vores familie brug for.
Monarkiet er for skrøbeligt. Du siger jo selv, en skandale til,
en national skændsel til, og så er det hele forbi.
Så hvad ville gøre det lettere for dig?
At være inde, ikke ude.
Hvad kræver du?
Spørger du om min pris?
Jeg spørger, hvad der skal til.
Godt.
For at få det til at fungere, for at gøre det udholdeligt...
...må jeg have respekt og anerkendelse fra de frygtelige moustacher.
Hold op med at kalde dem det.
Det holder jeg op med, når de ikke har et.
En ende på deres snobberi og fordomme: De skal ikke se ned på mig,
fordi jeg er udlænding med en sær baggrund.
Du kan fortjene deres respekt.
Nej!
Jeg får deres respekt med det eneste, de håndlangere forstår:
En gestus, en erklæring.
Noget uimodsigeligt, som fortjener deres respekt.
Lige nu rangerer min otteårige søn højere end mig.
Selvfølgelig. Han er tronarvingen.
Jeg er hans far, Elizabeth.
Hendes Majestæt Dronningen
har fået lov af Letters Patent under Great Seal of the Realm
med datoen den 22. februar 1957
til at give og tildele
Hans Kongelige Højhed, Hertugen af Edinburgh,
benævnelsen og den titulære værdighed
som prins af Storbritannien og Nordirland.
Hertugen af Edinburgh skal fremover kendes
som Hans Kongelige Højhed, Prins Philip, Hertug af Edinburgh.
"O, berømte søn af England, det er han.
Stor ved land og stor ved hav.
Dine øer elsker dig højt,
du største sømand, siden vor verden begyndte."
Pragtfuldt. Tak.
"Nu til dæmpede trommers buldren.
Til jer den største soldat vil komme.
For det er ham. O, byd ham velkommen.
Det er ham, Englands største søn.
Han, som vandt 100 slag.
Og aldrig mistede en engelsk kanon."
Pragtfuldt.
Michael? Har du et øjeblik?
Selvfølgelig.
Beklager, det er en smule trist.
En smule?
Jeg duer ikke til meget i huset uden Eileen.
Du kunne i det mindste have tændt kaminen.
Jeg har da skaffet whisky.
Og jeg har nogle pølser. Er du måske kongelig?
Værsgo.
-For vores koner og kærester. -Må de aldrig mødes.
Hvad gør du nu? Tager tilbage til flåden?
Nej. Jeg tager hjem.
Flåden er hjem.
Mit andet hjem.
Australien.
Nå.
Må jeg komme med?
Jeg troede, alt var faldet på plads i din verden.
Så meget det nu kan være. Når man sælger sig selv.
Hun vil have flere børn.
Åh nej.
Jeg sagde, at verden ikke har brug for flere kongelige.
Hun sagde: "Tænk på det som anden akt."
Af hvad? En græsk tragedie?
Af hendes liv som mor.
Det giver mening fra hendes synspunkt.
Charles er ikke et barn i hendes øjne, vel?
Han er også kronen.
Et levende indbegreb af, hvem der afløser hende. Erstatter hende.
At elske et barn, som ikke af egen fejl står for ens egen død, kan ikke være let.
-Nej. -For hun er en smule kold over for ham.
Hun gør sit bedste.
Det kunne være rart at have et par børn, som bare er børn.
Ikke dødbringende trusler.
Som hun kan elske.
Det er lufthavnschaufføren.
-Hvad gør jeg uden dig? -Du kan altid nå mig via telefonen.
Var det så det?
Enden på en æra.
Tak for den æra.
Nej, Mike.
Tak til dig.
-Sir. -Philip.
Sir.
Tekster af: Anna Rask