A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
Mondd, Anna, mi ez?
- Egy pingvin. - Nagyon jó.
És Károly, szerinted ki van most pingvinek között?
- Apu! - Igen, így van.
Hiszen ő most az Antarktiszon van, és onnan elmegy
a Déli-Shetland-szigetekre, majd a Falkland-szigetekre.
Utána pedig felmegy ide, az Ascension-szigetre.
Ezek mind brit tengeren túli területek,
és néha napján meg kell látogatnunk őket,
hogy ne érezzék magukat elhanyagolva,
és ne gondoljanak olyan butaságokra, mint a függetlenség.
- Rendben, mostatok fogat? - Igen.
- Helyes. Imádkoztatok? - Igen.
Nagyon helyes. Rendben. Jó éjt!
Jó éjt, anyu!
Gyertek, gyerekek.
Tegyék Edinburgh hercegének képét a gyerekek ágya mellé,
hogy ráismerjenek visszatértekor!
5 hónap hosszú idő ebben a korban.
- Igenis, asszonyom.
- Ó, mi ez? - Ő királyi fenségétől jött, asszonyom.
A világjáró körút felvételei.
Milyen kedves.
A legközelebbi vetítésen inkább ezt nézzük meg!
"Azért írok, hogy hírt adjak Parker korvettkapitány
és Mrs. Parker válási szándékáról..."
Kensington 3742.
Tommy?
LISSZABON
A miniszterelnök háromhetes jamaicai útja után tér haza.
Itt is van!
Miniszterelnök úr! Miniszterelnök úr!
Köszönöm. Nagyszerű érzés ismét önök között lenni.
Mint tudják, azért mentem el, mert az egészségem ezt kívánta.
Újra teljes mértékben képes vagyok ellátni a feladataimat.
- Köszönöm. - Miniszterelnök úr!
Csendet, mindenki!
- Üljetek le! - Kezdődik?
- Károly, gyere ide, kedvesem.
Üzenetet is küldött a felvételek mellé, ezt most felolvasom.
"Üdvözlök mindenkit!"
- Szia! - Szia!
- Mondd, "Szia, apu!" - Szia, apu!
"Tökéletesen el tudlak képzelni titeket, ahogy ott ültök,
és azt kívánjátok, bárcsak a Fekete Lagúna szörnyét nézhetnétek.
De ehelyett már megint csak engem láttok, ahogy megérkezem..."
- Pingvinek! - Az nem apu, ugye?
"...a György király-szigetre..." Nézd!
"Ami 150 kilométerre fekszik az Antarktisz partjaitól."
- Ott van édesapátok. - Az ott apu?
"Régi, fehér bálnacsontok gyűrűjében fészkelve.
Új barátokat is szereztünk, Mike nagyon odavolt értük."
- Nézzétek, milyen szelídek! - Szakálla van!
Igen. Mindegyiküknek van.
Kissé sunyinak tűnnek tőle.
Ne mondd ezt! Olyan, mint egy felfedező.
- Az micsoda? - Ez nagyon vicces, anyu!
"Útjelző táblákat is állítottunk, hogy biztosan hazataláljunk."
A Buckingham Palota! Ez jó, tetszik.
"Bár kicsit messze van az iroda."
DÉLI-SARK 6000 KM
"Szerencsére találtunk pár barátot társaságnak,
a brit Légifotós Társaság tagjait,
akik kiváló teniszpartnerek." Nézzétek!
Mindannyian teniszeznek! Nem bolondos?
Istenem!
"Néhány dolog a huskykról, amit eddig nem tudtatok.
A szemeik különböző színűek."
- Mint a Császáré! - Ó, anyu!
"De mindenekelőtt nagyon szeretik a teniszlabdákat."
Igen, azt látjuk.
"Nagy karmuk van, hogy ne csússzanak meg a jégen."
Nézzétek, most Fülöp van az egyiken!
"A pingvinek is csatlakoztak a családunkhoz,
valamint a fókák is. Szeretettel üdvözölnek titeket,
ahogy én is.
Szerető apátok
és férjed,
Fülöp."
Jó reggelt!
Tommy?
Felség!
Azt hittem, boldog nyugdíjas éveit tölti.
- Így van, asszonyom. - Akkor mégis mit keres itt?
Egek! Vagy elképesztően hiányolta a palotát,
ami igencsak…
- …tragikus lenne. - Igen.
Vagy komoly gond adódott, és behívták, hogy segítsen.
Csak egy hétköznapi ügy Adeane ezredessel, asszonyom.
Aligha lehet hétköznapi, ha királyi autót küldetett önért.
Valójában ez az én autóm.
Adtunk Önnek egy autót?
Igen, asszonyom. A búcsúajándék részeként.
De sofőrt biztos nem?
A sofőrt is.
- Én adtam? - Úgy hiszem, igen.
Mindig is különleges helyet foglalt el mindannyiunk szívében, Tommy.
Most viszont mennem kell.
Windsorba, asszonyom?
Nem, Sandringhamba.
Michael átszervezte a programomat, hogy legyen pár szabadnapom.
Milyen jó.
Jól tette, hogy szólt, Michael.
Három generációt szolgáltam ki a királyi családban, négy uralkodót,
és sokat tettem azért, hogy megóvjam őket, főleg önmaguktól,
de most először kell valaki más házasságát megvédenem
a Korona érdekében.
Nem mintha egy fikarcnyit is érdekelne Parkerék boldogsága, nyilván megérted.
Fikarcnyit se, Tommy.
Kedves Fülöp!
El sem tudom mondani, mennyire élveztük a felvételeket.
Csodálatos volt újra látni téged.
A gyerekeket teljesen lenyűgözték a bálnák és a pingvinek.
Igazán jóképű voltál
a bálnavadász felszerelésedben, szakállal.
Ő KIRÁLYI FENSÉGE, FÜLÖP, EDINBURGH-I HERCEG
"Sosem fogom elfelejteni, amit nagyanyám mondott nekem
a szakállas férjekről."
Folytatja még, de azt már
eszem ágában sincs megismételni.
- Ugyan már! - Ne legyél ünneprontó!
Gyerünk!
Szent ég!
Nyugodtan kijelenthetem, hogy nagyon meleg fogadtatásban
lesz része őfenségének visszatérésekor!
MERRE JÁRT, SIR ANTHONY?
EDEN BEJELENTETTE: "ÚJ ERŐRE KAPVA TÉRTEM VISSZA"
AZ ORSZÁGOT ITT HAGYÓ MINISZTERELNÖK VISSZATÉR
Jó reggelt!
Először is hadd köszönjem meg,
hogy nélkülem is helytálltatok,
és hogy Rab hozzáértően helyettesített
a távollétemben.
Tájékoztattatok minden fontos döntésről, amit meg kellett hozni.
Ezekben a hónapokban is egységes volt a kormány.
És maradjunk továbbra is egységesek!
De nem vagyunk egységesek,
nem igaz, Anthony?
A háborúd szétszakított minket, ahogy egykor Cézárt és Pompeiust is,
és az ország káoszba süllyedt.
Nincs üzemanyag a kutakon. Nincs áru a polcokon.
Szövetségeseink összefogtak ellenünk.
Nemzetközi hírnevünk romokban hever.
Milyen érdekes pálfordulás, Harold!
Te támogattad a háborút, ha az emlékezetem nem csal.
Csak amíg törvényes volt.
Te...
hazug!
Hazug!
Ugyanúgy akartad, mint én!
Puszta kézzel tépted volna le Nasszer skalpját, ha esélyed lett volna rá,
elvetted volna az olaját, és lángba borítottad volna a Közel-Keletet!
Elvesztetted az emberek és a párt bizalmát.
Zsákutcába kerültél.
Szándékosan tereltél oda!
Elhagynál engem?
Most?
Mindannyian?
Ugyan már, Anthony...
te is nagyon jól tudod,
hogy a politikában nincs igazság.
Futás!
Lascelles százados?
Mrs. Parker.
Mi szél hozta?
Egy nyugdíjas férfinak jó barátságot
kell ápolnia minden remek londoni olvasóhellyel.
Mit olvas, ha megkérdezhetem?
Mondja, hogy romantikus verseket.
Katonai történelem.
Napóleon hadjáratai.
- A fia? - Igen.
Parker korvettkapitány bizonyára nagyon büszke rá.
Az lenne, ha megismerné a gyerekeit.
Ismét távol van.
Fogadja együttérzésemet.
A saját feleségemtől tudom, milyen nehéz tud lenni,
ha napokra, néha hetekre egyedül marad a gyerekekkel.
A stabil házasságok bizonyára ezt is túlélik.
A miénket viszont tönkretette.
Sajnálattal hallom.
Megkérhetem, hogy várjon még
a továbbiakkal, illetve a bejelentéssel?
Ön is tudja, hogy Edinburgh hercege
fontos királyi kötelezettségeket teljesít ezen a körúton,
és nem szeretnénk, ha az újságok olyasmiről cikkeznének,
ami alááshatná az erőfeszítéseit.
Vagy megingatná a királyi házasságot.
Ezért jött ide, nem igaz? Egyáltalán nem véletlen volt.
Azért jött ide, mert tudta, hogy itt megtalál,
és szólni akart az érdekükben. Milyen szánalmas!
Még nyugdíjas korában is őket szolgálja.
Elnézést a zavarásért, asszonyom. Most hívtak a Downing Streetről.
A miniszterelnök audienciát kért egy sürgős ügyben.
Már vonaton ül, és három órakor fog megérkezni.
Első vágány, londoni vonat. A vágány mellett kérjük, vigyázzanak!
Eden!
- Takarodj! - Fúúúúúj!
Szégyellje magát!
Köszönöm.
EDENNEK MENNIE KELL!
Természetesen kértem másod- és harmadvéleményt is.
Könyörögtem, hogy hadd folytathassam.
De az orvosok véleménye sajnos egyhangú volt.
Eljött az idő, hogy az egészségemet az ország érdekei elé helyezzem...
és hogy...
benyújtsam a lemondásomat.
Sajnálom, ha...
csalódást okoztam.
Talán utaltam erre?
Nem, de...
Azt hittem, ezt gondolja.
Én..
Valóban úgy gondoltam, hogy a háború elhamarkodott döntés volt.
És szomorúan láttam, hogy hazudott a Parlamentnek, amikor azt mondta,
hogy nem ismerte Izrael szándékait.
Mindketten tudjuk, hogy ez nem volt igaz.
És bár hibázott...
mégis együttéreztem önnel,
amiért oly sokáig várt türelemmel és támogatott hűségesen egy
olyan nagy embert, mint Winston.
Végül pedig lehetősége lett megmérettetni magát vele szemben.
Viszont gyakran a tétlenség
a legjobb megoldás.
De személyes tapasztalatból tudom, milyen frusztráló tud ez lenni.
A történelmet nem a tétlenkedők írják.
Azt hiszem, természetes, hogy az ambiciózus és határozott férfiak
be akarnak vonulni a történelembe.
Vagy a bukásukkal írnak történelmet.
Azt hiszem, nem maradt más lehetőségünk, mint tájékoztatni őfelségét
Parkerék válásáról,
és figyelmeztetni, hogy Edinburgh hercegének az ügyben kialakult
felelősségétől függetlenül
az újságok újságok maradnak, és szükségszerűen
ki fognak térni a királyi házasság állapotára.
Tartok ettől, Michael.
Ha szeretné, elintézem én.
Ne, majd én....
majd a vonatúton fogom megemlíteni őfelségének.
Sok szerencsét, Michael.
Elnézést a zavarásért, asszonyom. Távirat érkezett Lord Salisburytől,
és azt javasolják, hogy Sir Anthony utódja
Mr. Macmillan legyen.
Természetesen. Köszönöm.
- Igen, mi az, Michael? - Ami azt illeti...
ezt megbeszélhetjük akkor is, miután visszaértünk
a palotába, ha őfelsége úgy óhajtja.
Nem, üljön le, Michael.
Köszönöm, asszonyom.
Úgy tűnik, hogy...
Mrs. Parker, aki Parker korvettkapitány felesége...
Igen, ismerem Eileent.
...úgy döntött, válókeresetet nyújt be a férje ellen.
Istenem!
- Erről akart velem beszélni? - Igen.
Idáig azonban természetesen semmi nem utal arra,
hogy ő királyi fensége, Edinburgh hercege bármiféle
helytelen dolgot tett volna, mégis fel kellene készülnünk
egy-két bosszantó szalagcímre.
Miért? Mire?
Mi miatt adja be a válókeresetet?
Kegyetlenség, jogtalan távollét és...
házasságtörés, asszonyom.
Csak azt tudjuk, hogy Parker korvettkapitány
ő királyi fensége magántitkára és közeli barátja,
és itt van ez a levél is.
Milyen levél?
Amit Parker korvettkapitány írt a klubtársainak,
hencegve a királyi körúton véghez vitt hőstetteiről.
Milyen hőstetteiről?
Nem...
Ne válaszoljon erre a kérdésre. Köszönöm, Michael.
Köszönöm, asszonyom.
Mr. Macmillan, felség.
Felség.
Úgy tudom, értékelték a helyzetet,
és a munkatársai önt választották meg arra,
hogy egyesítse a kormányt és vezesse az országot
Sir Anthony lemondása után.
Igen, asszonyom.
Gratulálok.
Bár attól tartok, egy méreggel teli kelyhet örökölt meg.
Ez igaz. A vihar most ellenünk tombol.
Eden háborújával elvesztettük egykori erkölcsi fölényünket,
vagy bármilyen jóindulatot.
Nem is beszélve a szörnyű gazdasági helyzetről.
A helyzetünk valóban elkeserítő.
De ez nem kizárólag "Eden háborúja" volt, igaz?
Ezt a háborút a kormány rendelte el,
melyben ön főkancellárként jelentős tisztséget töltött be.
Arra is emlékszem, hogy a kezdetekkor az egyik leghangosabban
ön támogatta a háborút.
Úgy gondolom, az embernek mindig vállalnia kell a saját szerepét...
a káoszban is.
Miniszterelnök úr.
Felség.
Michael, előhozatná az egyik autót?
-Híd vétel. Hallgatom. -D őr engedélyt kér a távozásra.
Engedély megadva. Vétel.
FELESÉGE ÜGYVÉDJÉTŐL ÉRTESÜLTEM
A JOGI ELJÁRÁS MEGKEZDÉSÉRŐL
- Hajó a hídnak. - Híd vétel. Hallgatom.
Van egy perced?
Mégis mit gondoltál?
Ismered a szabályokat. Nincs levél senkinek.
Mondtam Baronnak, hogy legyen diszkrét.
De a levél valahogy eljutott Eileenhez, és írt a palotának,
akik jelezték szándékát, hogy válókeresetet indít ellenem.
Akkor azt is tudod, hogy ki értesült még erről.
Igen.
Az hiszem, ezt joggal feltételezhetjük.
Jó reggelt!
Emlékszem, hogyan csináltuk ezt Máltán.
Együtt mentünk bevásárolni.
Mintha száz éve lett volna.
Igen.
Azért jöttem ma ide,
mert szomorúan hallottam,
hogy gondok vannak a házasságukkal.
És szeretném tudni, hogy én vagy bárki más
tud-e segíteni valamiben.
A házasságom Mike-kal már menthetetlen.
Értem.
A válásunk egy ideje már elkerülhetetlen.
Már évekkel ezelőtt el akartam válni Mike-tól,
de a Townsend ezredes és Margit hercegnő körüli felhajtás miatt
úgy döntöttem, még várok.
Köszönöm.
De az már a múlt. Ez pedig a jelen.
Mi változott?
Semmi sem változott. Ez a gond.
Csak rosszabb lett.
És noha egyes nők képesek elviselni ezt a fajta megaláztatást,
én egyszerűen többre tartom magamat és a gyerekeimet ennél.
Attól tartok, nem értem, miről beszél.
Akkor olvassa el ezt!
BARON NAHUM, CSÜTÖRTÖK KLUB, WHEELER'S ÉTTEREM
Ne leplezze, asszonyom...
ne söpörje félre!
Ott áll benne feketén-fehéren.
Kérhetek egy szívességet?
Várna még a bejelentéssel, amíg kidolgozzuk a teendőket
ennek a fényében?
Elegem van már az önöknek tett szívességekből.
Az egész felnőtt életem az önöknek tett szívességekről szólt.
Önök távolról sincsenek tisztában azzal, hogy a családok és a házasságok
milyen árat fizetnek az önök szolgálatában.
Utasítottam az ügyvédemet. Így döntöttem.
Uraim! Felolvasnék egy rövid közleményt ügyfelem,
Mrs. Eileen Parker megbízásából.
"Tekintettel a boldogtalan házasságban eltöltött utóbbi évekre,
arra a szomorú elhatározásra jutottam,
hogy a hivatalos válás a legjobb megoldás mindkettőnk számára.
A férjem semmilyen hajlandóságot vagy lelkesedést
nem mutatott szülői vagy házastársi kötelezettségei iránt,
így a válás maradt az egyetlen megoldás."
- Köszönöm. - Mr. Lewis!
A herceg legjobb barátja és felesége válnak! Olvassák!
A HERCEG LEGJOBB BARÁTJA ELVÁLT
...SZEREPEL A CÍMLAPOKON...
A HERCEG LEGJOBB BARÁTJA ELVÁLT
A PALOTÁHOZ KÖZEL ÁLLÓ PARKERÉK VÁLNAK
A HERCEG LEGJOBB BARÁTJA ÉS FELESÉGE VÁLNAK
A PALOTÁHOZ KÖZELI PARKERÉK VÁLNAK
Ne.
Uram!
Távirat a londoni ügyvédemtől.
Szerinte az újságcikkek rosszak, de korántsem végzetesek,
és úgy véli, 48 órán belül elül az egész.
Szerinte át fogjuk vészelni.
Mindketten tudjuk, hogy ez csak vágyálom.
Én is kaptam táviratot Londonból.
Én...
remélem, nem nehezíted meg a következő lépést számomra.
Nem.
Azonnal megkapod a lemondásomat.
Most fog kelleni.
Ezúton felajánlom lemondásomat...
Edinburgh hercegének első számú magántitkári posztjáról.
Azonnali hatállyal.
Elfogadom.
Elég régóta dolgoztál nekem. Ismered a szabályokat.
Tudod, kik vagyunk és hogyan működünk.
Nincs helye hibáknak. Nincs helye botránynak.
Nincs helye emberségességnek.
Valószínűleg Gibraltárban szállsz le.
Javasolhatom, hogy semmilyen megjegyzés, és főleg semmi levél ne legyen?
Igen, természetesen.
Parker parancsnok!
A herceg elbocsátotta önt, uram?
Csak pár szóra! Mondana valamit, uram?
Tűnjenek a francba!
Takarodjanak!
Tűnjenek innen most! Nincs mondanivalóm, takarodjanak!
Parker korvettkapitány lemondását követően
a brit sajtó egységesen rendkívül támogató volt.
De?
Attól tartok, a külföldi sajtó nem volt ennyire kegyes.
Tegnap megjelent egy hír a Baltimore Sunban...
- Hol? - Baltimore, anyu.
...miszerint a fővárosban az a pletyka terjed,
hogy Edinburgh hercege romantikus viszonyt folytatott
egy meg nem nevezett nővel, akivel rendszeresen találkozott
Baron Nahum társadalmi fotós West End-i lakásában.
Nahum az elnöke a sohói Csütörtök Klubnak,
amelynek Edinburgh hercege az alapító tagja.
Mindenesetre ez a cikk gyújtópont volt.
A brit sajtó felkapta a történetet. A Manchester Guardian így ír:
"Az amerikaiak VIII. Edward és Mrs. Ernest Simpson közötti
romantikus viszonyról szóló első pletykák óta
nem zabálták ilyen mohón a londoni híreket."
Folytassa!
A Sunday Pictorial címlapon emlékezteti az olvasóit, hogy a királyi családot
"szerte a világon szeretik és irigyelik azért, mert egy család."
A Time magazin főcíme így szól: "Túl sok Csütörtöközés."
Majd így folytatja: "mióta Wallis Simpson járkált
a Buckingham-palota folyosóin, a világ nem figyelt
olyan árgus szemekkel a mintás függönyökre."
Azt mondom, azonnal reptessük haza Edinburgh hercegét.
Ez egy ötlet, felség.
Mégpedig remek ötlet!
Bár az ördög ügyvédje talán vitatná ezt,
én szívesen meghallgatnám Michael véleményét is arról,
hogy a herceg idő előtti visszatérése, melyet nyilván a Palota rendelt el,
a sajtó számára újabb lehetőséget adna,
és ezzel még több olajat öntenénk a tűzre.
Egyetértek.
Azt pedig nem szeretnénk.
Nem.
Akkor mit tegyünk?
Mit?
Igen?
A tengernagy szeretne beszélni önnel, uram.
Rendben. Szóljon neki, hogy várom.
Ami azt illeti, azt javasolja, hogy ön menjen le hozzá, uram.
- Köszönöm, uram. - Uram.
...de ha kínai vizeket ér egy Flycatcherben
és egy Hermes fedélzetén landol...
Tengernagy?
Jöjjön csak, parancsnok!
Köszönöm.
A Buckingham-Palota üzent
az őfelségével való találkozás fotózását illetően.
Magának? Nem nekem?
Én vagyok a hajóparancsnok.
Én meg a királynő férje.
Úgy döntöttek, hogy őfelsége egy nappal korábban repül Lisszabonba.
- Amint látom, arra utasítják... - Utasítanak?
...hogy a reptéren találkozzon vele.
Eléggé részletesen meghatározták a találkozásuk menetrendjét.
Köszönöm.
A nyakkendőt.
Ne ezt. Egy felnőttnek valót!
Ez volt az utasítás.
Te jó ég! Ez szívecskés!
És kalapot is?
Igen, uram.
Utálom a kalapokat.
Szerintem a mostani szerepe nem az,
hogy viseljék, hanem hogy levegyék.
"A lovagiasság és hódolat jeleként."
Mielőtt belépek a repülőgépbe?
Mielőtt a repülőgép lépcsőjéhez ér.
- Michael. - A kalapját, uram!
Igen, talán bölcs lenne elhalasztani a nyilvános ebédeket...
Kedvesem.
Később beszélünk.
Indulhatunk?
Felség!
És itt is vannak. Végre újra együtt, de vajon meddig?
Királyi fenség!
Hiányzott a királynő?
...és összetartozásukat mutatják a világnak.
Ez nem oszlatja el az elhidegülésükről szóló pletykákat.
Nem várt események, fotósok a nagyvilágból.
A Királynő és Edinburgh hercege a királyi jachton rejtőzködik
a világ szeme elől.
A világ szeme most a királyi jacht felé fordul,
ahol a királyi pár menedéket keres.
Nem. Értem.
Köszönöm.
A Palota sajtótitkára volt.
- Szerinte az eddigi lépéseink... - A színjátékunk...
A lépéseink nem igazán váltak be.
A pletykák továbbra sem csitulnak el.
Szerintem abban egyetértünk, hogy ez így nem mehet tovább.
Valóban.
Arra gondoltam, kihasználhatnánk ezt a lehetőséget,
a gyerekek és zavaró körülmények nélkül,
hogy kiterítsük a lapjainkat,
és egyszer végre őszintén beszéljünk arról,
min kell változtatni ahhoz, hogy ez a házasság működjön.
Rendben. Ki kezdi?
Ostoba kérdés. Ha valamit már megtanultam, az az, hogy én a második vagyok.
Ha én vagyok az első, akkor ezzel kezdeném.
A panaszkodásod.
- Panaszkodom? - Szünet nélkül.
Siránkozol és nyafogsz, mint egy gyerek.
Csodálkozol?
A Palotát irányító istenverte bajszosok folyamatosan
gyerekként kezelnek.
- Ha nem viselkednél gyerekesen. - Utasításokat adnak.
"Ezt tegye, ezt viselje!"
"Ezt mondja!" El tudsz képzelni megalázóbbat?
Igen. Ami azt illeti, el tudok.
Az utóbbi hetekben többet tudtam meg a megalázottságról,
mint amennyit egész életemre reméltem.
Sosem éreztem még annyira egyedül magam, mint az elmúlt 5 hónapban.
És szerinted ennek mi az oka?
A te viselkedésed.
Mert elküldtél.
- Igen. És szerinted miért tettem? - Nem tudom. Áruld el!
Mert nem találod a helyed.
Sem a szerepedben, sem önmagadban.
Jézusom!
Nézd...
Tudom, ez a házasság nagyon másképp alakult,
- mint amit elképzeltünk. - Enyhe kifejezés.
És mindketten úgy érezzük, hogy ez...
Egy börtön?
... ez egy olyan helyzet, ami egyedülálló.
Nincs még egy hasonló házasság az országban,
mivel a kiút, ami mindenki más számára adott...
A válás?
Igen, a válás.
Nekünk nem jöhet szóba.
Soha.
Nem.
Ezt a nyugtalanságot abba kell hagynod.
Erre van szükségem.
És a családunknak is.
A monarchia túl törékeny.
Te magad mondogatod nekem, hogy még egy botrány,
még egy országos kínos helyzet, és az egésznek vége.
Szóval, mi könnyítené meg számodra?
Hogy benne légy, és ne hátrálj ki?
Mibe kerülne?
Azt kérdezed, én mibe kerülök?
Azt kérdezem... mibe kerül.
Értem.
Ahhoz, hogy működjön, hogy elviselhető legyen...
A rettegett bajszosok tiszteletére és elismerésére van szükségem.
Kérlek, ne nevezd így őket!
Majd akkor, ha nem lesz bajszuk.
Elég a sznobságukból és az előítéletekből,
ne kutakodjanak, mert külföldi vagyok, akinek nem értik a hátterét.
A viselkedéseddel fogod kivívni a tiszteletüket.
Nem! Nem és nem!
Csak azzal vívhatom ki a tiszteletüket, amit ezek felfognak:
egy gesztussal, egy egyértelmű nyilatkozattal,
ami befogja a pofájukat és tiszteletet parancsol.
Ebben a pillanatban a saját 8 éves fiam is megelőz a rangsorban!
Természetesen. Mert ő a trónörökös!
Én meg az apja vagyok, Erzsébet.
Őfelsége a Királynő
az 1957. február 22-i dátumot viselő, és a Birodalmi Nagypecséttel
megerősített Kiváltságlevéllel Nagy-Britannia és Észak-Írország
Egyesült Királyságának
hercegi címét és az ezzel járó rangot adományozza
Ő királyi fensége,
Edinburgh hercege számára.
Ezért Edinburgh hercegének megszólítása ezek után
Ő királyi fensége Fülöp Herceg, Edinburgh hercege.
"Ó, Angolhon híres fia, ez ő!
Akár földön, akár tengeren jő.
Szigeted szeret téged, de mily nagyon,
A legnagyobb hajós, mióta a világ vagyon."
Pompás, uram. Köszönöm!
"És most halk pergésére a doboknak,
A nagy harcos csizmái kopognak.
Mert ez itt ő, ó, üdvözöljük hát!
Őt, Angolhon legnagyobb fiát.
Őt, ki győzött nekünk száz csatát,
de nem vesztett soha angol bakát."
Nagyszerű, uram!
Milyen csodás.
Michael? Van egy perce?
Természetesen, asszonyom.
Elnézést, egy kicsit sötét.
Egy kicsit?
Eileen nélkül sose ment nekem túl jól a házimunka.
Legalább begyújthattál volna.
Jó, de hoztam whiskyt, nem?
Van egy kis égett kolbász is. Kinek képzeled magad, királyi fenségnek?
Parancsolj.
- A feleségeinkre és szeretőinkre! - Hogy sose találkozzanak!
Mit fogsz most tenni? Visszamész a haditengerészethez?
Nem.
Hazamegyek.
Neked a haditengerészet az otthonod.
A másik otthonba.
Ausztráliába.
Értem.
Jöhetek én is?
Azt hittem, veled minden rendeződött.
Nos, annyira, amennyire lehetett, ha az ember eladja magát.
Még több gyereket akar.
Jaj...
Mondtam, hogy más se kell a világnak, csak még több éhes királyi száj.
Azt mondta, tekintsem második felvonásnak.
Egy görög tragédiáé?
Anyai életének.
Az ő szemszögéből ez érthető.
Károly neki nem egy gyerek.
Hanem maga a korona.
Az élő megtestesülése annak, aki a helyére lép. Aki majd pótolja.
Nem lehet egyszerű egy olyan gyermeket szeretni,
aki önhibáján kívül a halálát testesíti meg.
- Nem. - Mert egy kissé rideg hozzá.
Megteszi, amit tud.
Jó lenne, ha olyan gyerekek is lehetnének, akik csak gyerekek.
Nem halálos fenyegetések.
Akiket tényleg szerethet.
A repülőtéri sofőr.
- Mihez kezdek majd nélküled? - Mindig elérsz telefonon.
Akkor hát ennyi?
Egy korszak vége.
Köszönöm ezt a korszakot.
Nem, Mike.
Én köszönöm.
- Uram! - Neked, Fülöp.
Uram!
Fordította: Zsoldos Gábor