EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Og hva er dette, Anne?
-En pingvin. -Meget bra.
Og Charles, hvem er omgitt av pingviner akkurat nå?
-Pappa! -Ja, det stemmer!
Fordi han befinner seg i Antarktis, og derfra
drar han videre til Sør-Shetlandsøyene, og derfra til Falklandsøyene,
og så skal han helt opp hit, til øyen Ascension.
Dette er britiske utenlandsterritorier som må besøkes regelmessig,
så de ikke kjenner seg forsømt eller glemt og får tåpelige selvstendighetsinnfall.
-Har dere pusset tenner? -Ja.
-Bra. Og bedt aftenbønn? -Ja.
-Meget bra. God natt! -God natt, mamma.
Kom så, barn.
Og vi kan godt plassere et bilde av hertugen ved barnas seng,
så de gjenkjenner ham når han er tilbake.
-Fem måneder er lenge i den alderen. -Ja, ma'am.
-Hva er så det? -Fra Hans Kongelige Høyhet, ma'am.
-Opptak fra den kongelige rundreisen. -Så hyggelig.
Vi kan ha dem som vår neste film på programmet.
Jeg underretter herved om planene for å innlede skilsmisseforhandlinger
mellom Parker og hans hustru.
Dette er Kensington 3742.
Tommy?
Statsministeren vender tilbake etter tre uker på Jamaica. Og her har vi ham!
Statsminister! Statsminister!
Takk skal dere ha. Det er herlig å være tilbake blant dere igjen.
Som dere vet, reiste jeg bort for å kunne prioritere egen helse.
Og jeg er nå fullstendig i form til å gjenoppta mine plikter.
-Takk skal dere ha. -Statsminister!
-Vær stille. Sitt ned, dere to! -Begynner den nå?
Kom så, Charles. Kom, vennen.
Han har sendt en hilsen som vedlegg til opptakene, som jeg skal lese opp.
"Hei sann, alle sammen!"
-Hallo! -Hallo!
-"Hallo, pappa!" -Hallo, pappa!
"Jeg kan levende se dere for meg,
der dere sitter og ønsker at dette var Den sorte lagune.
Og i stedet får dere bare se kjedelige, gamle meg ankomme..."
-Se, pingviner! -Det er ikke pappa!
"...til King George Island..." Nei, se!
"...seksten mil utenfor kysten av Antarktis..."
-Der er pappaen deres. -Er det pappa?
"...anbrakt mellom de hvite skjelettene til fordums hvaler.
Her har vi fått oss noen nye venner, og Mike ble nokså betatt."
-Se så tamme de er! -Han har fått seg skjegg!
-Ja, de har alle latt skjegget gro. -De fremstår litt lyssky.
Ikke si det, da. Han fremstår som en oppdagelsesreisende.
-Hva er det? -Jo, dette er festlig, mamma:
"Vi har til og med ordnet med skilting slik at vi kan finne veien hjem."
"Buckingham Palace", du! Så artig, den likte jeg.
"Men det blir et stykke å pendle til jobben."
"Vi har også selskap av noen nye venner i det britiske luftfotograferingsselskap,
som er fortreffelige motspillere i tennis." Nei, se!
De spiller tennis! Nei, så tullete.
Du godeste!
"Noen særtrekk ved polarhunder dere ikke var klar over:
De har øyne av forskjellig farge."
-Akkurat som keiseren! -Nei, mamma, da!
"Mer enn noe så er de veldig, veldig glad i tennisballer." Ja, det ser vi, du!
"Og de har klør for ikke å skli på isen." Nei, se, der er Philip ute på en av dem!
"Dyrefamilien vår innbefatter også pingviner...
...og seler, som sender de kjærligste hilsener til dere, og det samme gjør jeg.
Deres kjærlige far...
...og ektemann...
...Philip."
God morgen.
Tommy?
Deres Majestet.
Jeg trodde du nøt pensjonisttilværelsen.
-Det gjør jeg, ma'am. -Så hva i all verden gjør du her?
Nei, uff. Enten savner du stedet mer enn du kan utholde, som jo er...
-Tragisk. -Ja.
Eller så er du blitt bedt om å bistå med et alvorlig problem.
Kun et rutineanliggende med oberst Adeane, ma'am.
Det er neppe en rutinesak om du ble hentet i en slottsbil.
Vel, den bilen er faktisk min egen.
Gav vi deg en bil?
Ja, ma'am, som en del av avskjedspakken.
-Ikke privatsjåføren også? -Jo, han også.
-Var dette mitt verk? -Jeg tror da det.
Ja, du har alltid hatt en spesiell plass i alles hjerter, Tommy.
Uansett, jeg må dra.
-Til Windsor, ma'am? -Nei, Sandringham.
Michael har ordnet det slik at jeg kunne ta noen dager fri.
Du gjorde klokt i å henvende deg til meg.
Jeg har tjent tre generasjoner av kongefamilien, derav fire monarker,
og måttet gjøre så mangt for å beskytte dem, primært fra seg selv.
Men dette blir første gang jeg går inn for å redde noen andres ekteskap,
i den hensikt å sikre dronningmakten.
Ikke at vi bryr oss en døyt om Parker-paret og deres lykke, må vite.
Ikke en døyt, Tommy.
Kjære Philip...
Vi hadde umåtelig stor glede av å se på filmen du sendte.
Det var herlig å ta deg i øyesyn igjen.
Og barna lot seg virkelig imponere av hvalene og pingvinene.
Du så meget kjekk ut, må jeg si, i den hvalfangerhabitten,
og dessuten behåret!
HKH PHILIP, HERTUG AV EDINBURGH
"Og jeg glemmer aldri hva min bestemor sa om å være gift med en mann med skjegg."
Hun skriver videre... Nei, jeg vil ikke gjengi den biten.
-Kom igjen! -Ikke vær en gledesdreper!
Kom igjen!
Helvete heller!
Vi kan trygt anta at Hans Kongelige Høyhet vil bli møtt med en uhyre varm velkomst!
HVOR HAR DU VÆRT, SIR ANTHONY?
STATSMINISTEREN SOM FORSAKET SITT LAND
God morgen.
-God morgen. -God morgen.
Først av alt må jeg få takke dere
for hvorledes dere har holdt frem med arbeidet uten meg...
...og for den kyndige måten Rab har virket i mitt sted,
mens jeg har vært borte.
Dere har holdt meg underrettet om de store beslutninger som har måttet tas.
I løpet av alle disse månedene har denne regjeringen stått samlet...
...og det skal regjeringen fortsette med.
Men vi er ingen samlet regjering, er vi vel, Anthony?
Krigen du insisterte på, har levnet oss like splittet som Cæsar og Pompeius,
og skapt kaotiske tilstander.
Det finnes hverken drivstoff i pumpene eller hermetikk i hyllene.
Våre allierte har forent seg mot oss, vårt internasjonale omdømme ligger i grus.
Hvor drevent din værhane snur seg, Harold.
Du var for den krigen, så vidt jeg husker.
Bare så lenge den var lovlig.
Din...
...løgner!
Løgner!
Du traktet etter den minst like sterkt som jeg gjorde!
Du ville klort skalpen av Nasser med dine egne negler, hadde du fått sjansen.
Og kuppet oljen fra den kanalen og latt hele Midtøsten brenne!
Du har mistet støtten fra både folket og partiet. Dette er veis ende.
En vei som du med vitende og vilje førte meg nedover!
Vil du virkelig la meg i stikken? Her?
Dere alle sammen...
Hør nå her, Anthony...
Du vet like godt som jeg...
...at i politikken finnes det ingen rettferd.
Kom igjen og løp! Løp nå!
Kaptein Lascelles?
Mrs. Parker.
Hva gjør De her?
Som pensjonist må man gjøre seg til venns med alle Londons gode lesehjørner.
Og hva leser De, om jeg får spørre? Si at det er romantisk poesi!
Militærhistorie. Om Napoleons felttog.
-Er det Deres sønn? -Ja.
Orlogskaptein Parker må være meget stolt.
Kan hende, om han hadde visst hvordan barna hans så ut.
-Han er borte igjen, på rundreise. -Det var da leit.
Min kone synes også det kan være vanskelig.
Å være etterlatt alene med barna i flere dager, stundom uker i strekk.
Om ekteskapet er solid nok, kommer man seg vel gjennom det.
Vårt ble dessverre ødelagt av det.
Det gjør meg trist å høre.
Kan jeg be Dem vente med en eventuell iverksettelse eller offentlig kunngjøring
en liten stund til?
Som kjent utfører hertugen av Edinburgh viktige kongelige plikter på denne reisen,
og vi ønsker ingen store oppslag i avisene som vil kunne undergrave arbeidet hans...
...eller trekke det kongelige ekteskapet i tvil.
Det var det De kom hit for, var det ikke? Dette var på ingen måte en tilfeldighet.
De kom hit fordi De visste jeg ville være her,
og De ønsket å legge inn et godt ord på deres vegne. Det er patetisk!
Selv som pensjonist løper De ærend for dem.
Beklager å forstyrre, ma'am. Jeg fikk nettopp en telefon fra Downing Street.
Statsministeren har bedt om en audiens, og det skal være en hastesak.
Han sitter på toget og vil være her innen klokken 15.
Londontoget ankommer på perrong én. Vennligst hold avstand til sporkanten.
-Eden! -Eden!
De burde skamme Dem!
Takk.
Eden må gå!
Jeg ba selvsagt om en annen bedømmelse, og atter en annen bedømmelse.
Jeg ba dem innstendig om å la meg fortsette.
Men jeg er redd legene stod fast og enstemmig på sitt.
Tiden er moden for å la egen helse gå foran landet...
...og å...
...kunngjøre min fratredelse.
Jeg beklager om jeg har...
...skuffet Dem.
Antydet jeg at du har gjort det?
Nei, men jeg...
Jeg tror De mente det.
Jeg...
Jeg syntes at beslutningen om å gå til krig var forhastet.
Og det skuffet meg da du løy for Parlamentet,
og påstod at du ikke hadde noen kjennskap til israelernes planer.
Vi vet begge at det ikke var sant.
Selv om dette var et feilsteg...
...hadde jeg sympati med deg.
Etter å ha måttet vente i kulissene så lenge,
samt ytet din støtte til en stor mann som Winston med sådan tålmod og lojalitet...
...fikk du endelig anledning til å måle deg med ham.
Å ikke foreta seg noe
er ofte den beste fremgangsmåten...
...men jeg vet av egen erfaring hvor frustrerende det kan være.
Historien ble ikke skrevet av de som unnlot å foreta seg noe.
Så det er vel bare naturlig at ambisiøse menn, ærgjerrige menn...
...ønsker å gå over i historien.
Eller skrive historie ved sin undergang.
Jeg tror ikke lenger vi har noe annet valg enn å fortelle Hennes Majestet
om Parker-parets skilsmisse.
Samt advare henne om at samme hvor uklanderlig hertugen av Edinburgh er,
eller ikke er, i så henseende, vil ikke det legge en demper på avisene,
og man vil nødvendigvis stille spørsmål ved det kongelige ekteskaps forfatning.
Jeg aner en forbeholdenhet, Michael.
Om du foretrekker, kan jeg alltids ta hånd om dette.
Nei, jeg tar meg av det.
Jeg får nevne det for Hennes Majestet i en ledig stund på toget.
Lykke til, Michael.
Beklager å forstyrre, ma'am. Det er kommet et telegram fra lord Salisbury,
og henstillingen lyder at sir Anthonys etterfølger bør bli Mr. Macmillan.
Selvsagt. Takk skal du ha.
-Var det noe mer, Michael? -Nei, jeg ville bare nevne...
Vi kan godt ta dette når vi er tilbake på slottet, om Hennes Majestet ønsker.
Nei. Bare sett deg, Michael.
Takk, ma'am.
Det kan altså synes som...
...at Mrs. Parker, som er gift med orlogskaptein Parker...
Ja, jeg vet hvem Eileen er.
Altså, hun har besluttet å søke om skilsmisse fra sin ektemann.
Du godeste.
-Var det dette du ville snakke med meg om? -Ja. Altså...
Selv om det naturligvis ikke finnes antydninger overhodet
til at HKH Hertugen av Edinburgh skal ha gjort seg skyldig i noe,
bør vi være forberedt på å se et par enerverende avisoverskrifter.
Hva skulle grunnen til det være?
Hva fremsetter hun påstand om?
Brutalitet, urettmessig forsakelse og...
...utroskap, ma'am.
Vi er oss simpelthen bevisst at Parker er Hans Kongelige Høyhets privatsekretær,
samt en nær venn av ham, og dessuten skal det være snakk om et brev.
Et brev?
Skrevet av orlogskaptein Parker til de andre medlemmene av lunsjklubben,
der han skryter av ulike "bedrifter" i løpet av rundreisen.
Hva slags bedrifter?
Nei...
Jeg trenger ikke svar på det spørsmålet. Takk, Michael.
Takk, ma'am.
Mr. Macmillan, Deres Majestet.
Deres Majestet.
Jeg formoder at man har loddet stemningen,
og at du er blitt utpekt av dine kolleger som den mest egnede
til å samle regjeringen og lede landet etter sir Anthonys fratredelse.
Ja, ma'am.
Gratulerer!
Dog, du er visst blitt overgitt en nokså uhellsvanger arv.
Det stemmer. Det stormer hardt rundt oss for tiden.
Som følge av Edens krig har vi gitt avkall på det moralske fortrinn
og den velvillige anseelse vi var forunt.
For ikke å nevne den dystre økonomiske situasjonen.
Det har vært fordervelig.
Men det var ikke bare Edens krig, var det vel?
Krigen ble innledet av en regjering
der du, i egenskap av finansminister, utgjorde en fullmektig stemme.
Jeg synes også å huske
at du var av dem som tok høyest til orde for krigen til å begynne med.
Man er nødt til å erkjenne hvilken rolle man selv har spilt...
...i enhver oppstått røre.
Statsminister.
Deres Majestet.
Michael, kunne du bedt dem om å kjøre frem en av bilene?
-Broen mottar, hva gjelder det? -Vakten ber om tillatelse til å tre av.
Bekrefter mottatt. Innvilget.
JEG ER BLITT ANMODET AV ADVOKATEN TIL DERES KONE
OM Å ANLEGGE SKILSMISSESAK...
-Skipets sambandssentral kaller broen. -Broen mottar, hva gjelder det?
Har du et øyeblikk?
Hva tenkte du på?
Du kjenner reglene. Ingen brev til noen som helst.
Jeg ba Baron utvise diskresjon.
Men på et vis falt brevet Eileen i hende, og nå har hun skrevet til slottet.
For å kunngjøre sine planer om å søke skilsmisse fra meg.
Hvilket betyr at det har nådd frem til den-du-vet.
Ja.
Vi må nok anta det.
God morgen.
Jeg husker vi pleide å gjøre dette på Malta. Gå og handle mat sammen.
Det kjennes lenge siden nå.
Ja.
Grunnen til at jeg er her i dag, er...
...at det kom meg for øre, til min store sorg,
at dere har problemer i ekteskapet.
Og jeg ville spørre om det er noe jeg eller andre kan gjøre for å hjelpe.
Mitt ekteskap med Mike kan ikke lenger hjelpes.
Jeg skjønner.
Dette bruddet har lenge vært forestående.
Jeg skulle skilt meg for mange år siden,
men på grunn av oppmerksomheten rundt kaptein Townsend og prinsesse Margaret,
besluttet jeg å vente.
Takk.
Men det var den gang, ikke nå.
Hva har forandret seg?
Ingenting har forandret seg. Det er problemet.
Det er kun blitt verre.
Selv om enkelte kvinner heller ville avfunnet seg med en slik ydmykelse,
har jeg rett og slett for mye respekt for meg selv og mine barn til å tåle den.
Jeg er redd jeg ikke vet hva du snakker om.
Så les dette.
Ikke legg lokk på det, ma'am...
...eller fei det under teppet.
Alt står der, svart på hvitt.
Kunne jeg bedt deg om en tjeneste?
Å utsette kunngjøringen til vi finner ut hva vi skal foreta oss, i lys av dette?
Jeg har fått nok av å yte tjenester for sånne som dere.
Hele mitt voksne liv har bestått av å yte dere tjenester.
Dere har ikke den ringeste anelse
om omfanget av belastningen på familier og ekteskap i deres tjeneste.
Jeg har satt en advokat på saken. Det er min beslutning.
Mine herrer, jeg vil nå komme med en kort uttalelse på vegne av min klient,
Mrs. Eileen Parker.
"Etter å ha måttet leve i et ulykkelig ekteskap over flere år,
har jeg dessverre konkludert med
at en offisiell separasjon er beste løsning for begge parter.
Min ektemann har hverken vist interesse eller entusiasme
for forpliktelsene som inngår i foreldrerollen og ekteskapet,
og skilsmisse gjenstår som eneste løsning."
-Takk. -Mr. Lewis!
Hertugens beste venn skal skilles fra sin hustru! Les alt her!
HERTUGENS BESTE VENN SKILLES
HAR SKAPT STORE OVERSKRIFTER
HERTUGENS BESTE VENN SKILLES
SLOTTSANSATTE GÅR HVER TIL SITT
Nei.
Sir.
Telegram fra min advokat i London.
Hans synspunkt er at avisomtalen er uheldig, men ingen katastrofe.
Han mener oppstusset vil stilne hen innen 48 timer.
Han tror vi vil ri stormen av.
Vi vet begge at det er ønsketenkning.
Jeg har også mottatt et telegram fra London.
Jeg... Jeg håper du ikke vil gjøre det neste steget vanskelig for meg.
Nei.
-Du får oppsigelsen min i morgen. -Nei, nå.
Jeg sier herved opp min stilling...
...som privatsekretær for hertugen av Edinburgh, med umiddelbar virkning.
Innvilget.
Du har jobbet for meg lenge. Du kjenner reglene.
Hvem vi er, hvordan det fungerer.
Her er intet rom for feilskjær, intet rom for skandaler.
Intet rom for medmenneskelighet.
Du bør antagelig forlate oss i Gibraltar.
Og tør jeg foreslå "ingen kommentar" som standardsvar, og særskilt ingen brev?
Ja, selvsagt.
-Orlogskaptein Parker? -Gav hertugen Dem sparken, sir?
Bare en kort uttalelse? Bare en kort uttalelse, sir?
Ha dere vekk!
Ha dere vekk, sa jeg!
Unna vei. Unna vei! Jeg har ingenting å meddele. Ha dere vekk!
I etterkant av oppsigelsen av orlogskaptein Parker
har den britiske pressen tøylet seg og vist seg overmåte støttende.
Men?
Jeg er redd de utenlandske avisene ikke har vært like elskverdige.
I går stod det en historie på trykk i Baltimore Sun...
-Hvor? -Baltimore, mamma.
...som hevdet at det florerer rykter i hovedstaden
om at hertugen av Edinburgh har jevnlige stevnemøter med en ikke navngitt kvinne,
i en leilighet i West End tilhørende en sosietetsfotograf, Baron Nahum.
Nahum er også klubbpresident for Torsdagsklubben i Soho,
der hertugen er blant grunnleggerne.
Denne saken har i alle tilfeller nørt opp under interessen.
Den britiske pressen har hengt seg på, og The Manchester Guardian skriver:
"Ikke siden de første rykter om en affære
mellom forhenværende kong Edvard VIII og Mrs. Ernest Simpson,
har amerikanerne kastet seg over oppdateringene fra London med slik iver."
Fortsett.
Sunday Pictorial velger på sin forside å minne leserne på at kongefamilien er
"elsket og misunt verden over, nettopp fordi den er en familie".
Tidsskriftet Time har følgende overskrift: "For meget torsdagsmoro."
Og de fortsetter:
"Ikke siden Wallis Simpson hjemsøkte korridorene på Buckingham Palace,
har verdens øyne latt seg lokke like tindrende mot dets lange kretonggardiner."
Jeg synes hertugen bør settes på første fly hjem.
Det er ett forslag, Deres Majestet. Og det er fornuftig.
Men djevelens advokat ville påpekt, og jeg vil gjerne høre Michaels mening om dette,
at om hertugen vender hjem før tiden, åpenbart i sterk regi av slottet,
vil det fremstå for avisene som en tydelig imøtegåelse,
og helle desto mer bensin på bålet.
Jeg sier meg enig.
Og det ønsker vi ikke.
Nei.
Så hva blir det til?
Hva?
Ja?
Admiralen ber om å få snakke med Dem, sir.
Greit. Si at han kan komme inn.
Han foreslo faktisk at De skulle oppsøke ham, sir.
-Takk, sir. -Sir.
...for å angripe kinesiske farvann med jagerfly og så lande på et hangarskip...
Admiral?
Å, bare kom inn. Kommandørkaptein.
Takk.
Buckingham Palace ringte om fotoseansen til Deres gjenforening med HM Dronningen.
-De kontaktet deg, ikke meg? -Jeg har kommandoen på dette skipet.
Jeg er ektemannen hennes.
Hennes Majestet vil nå fly til Lisboa en dag før tidligere planlagt.
-Deres instrukser vil være... -Instrukser?
...å møte henne på flystripen.
De har trukket opp svært nøye retningslinjer for gjenforeningen.
Takk.
Slips.
Ikke det. Et som passer seg for en voksen.
Slik lød instruksen.
Men pokker heller, det er hjerter på det!
Og hatten likeså?
-Ja, sir. -Jeg hater hatter.
Jeg tror dens formål i denne sammenheng ikke er å bli båret, men å bli tatt av.
"Som et uttrykk for høviskhet og aktelse."
Før jeg går om bord i flyet.
Før du når trappen opp til flyet.
-Michael. -Hatten Deres, sir.
Ja, kanskje ville det være forstandig å utsette lunsjen med bystyret...
Elskling.
Vi kan snakke sammen siden.
Skal vi gå?
Deres Majestet!
Og her er de! Omsider gjenforent, men hvor lenge vil det vare?
Deres Kongelige Høyhet!
Har De savnet henne?
Som et forsøk på å vise samlet front stilner ikke dette ryktene om konflikt.
Makeløse scener utspiller seg, idet fotografer fra hele verden ankommer...
Dronningen og hertugen skjuler seg for verdens granskende øyne.
Nå retter verden blikket mot den kongelige yacht, der de har søkt tilflukt.
Nei, nei. Nei, jeg forstår.
Takk skal du ha.
Det var slottets pressesekretær.
-Han mener at tiltakene våre... -Forestillingen vår.
Tiltakene vi har tatt i bruk, har ikke gjort tilstrekkelig utslag.
Ryktene har ennå ikke sluttet å svirre.
Vi er nok enige om at det ikke kan fortsette slik.
Nei.
Så jeg tenkte vi kunne utnytte denne stunden,
uten barn eller distraksjoner rundt oss...
...til å legge kortene på bordet.
Og tale åpenhjertig, for én gangs skyld...
...om hva som må endre seg for at dette ekteskapet skal fungere.
La gå. Hvem skal begynne?
Tåpelig spørsmål. Er det noe jeg har lært, så er det at jeg kommer i annen rekke.
Om jeg nå skal lede an, er det der jeg vil ta fatt.
-Med klagingen din. -Klagingen min?
Den tar aldri slutt. Du sutrer og syter som et barn!
Er du overrasket?
Slottets snørrhovne barteherrer fortsetter å umyndiggjøre meg.
-Du gjør det lett. -Jeg får lister og instrukser.
"Gjør ditt, ikke datt, gå med den, ikke den, si dette, ikke dette."
-Kan du forestille deg noe mer ydmykende? -Ja, det kan jeg faktisk.
De siste par ukene har jeg opplevd nok ydmykelse for et helt liv!
Aldri har jeg kjent meg mer alene enn de siste fem månedene.
Hva tror du det skyldtes?
-At du oppfører deg slik. -Fordi du sendte meg bort!
-Ja, og hva var grunnen til det? -Det får du svare på.
Fordi du er på villstrå!
I henhold til din rolle og til deg selv.
Milde Jesus!
Hør her...
Jeg erkjenner at dette ekteskapet er blitt noe ganske annet enn hva vi så for oss.
-For å si det mildt. -Samt at vi befinner oss i...
Et fengsel?
En situasjon som er enestående.
Vår ekteskap skiller seg fra ethvert annet, fordi
den utvei som ligger åpen for alle andre...
Skilsmisse.
Ja, skilsmisse.
Det er ikke et alternativ for oss.
Noensinne.
Nei.
Denne rastløsheten din er noe som må høre fortiden til.
Det er hva jeg trenger.
Og hva familien vår trenger.
Monarkiet er for sårbart. Du sier selv at det kun krever én skandale til,
én offentlig flause til, så kan det hele være forbi.
Så hva kunne gjort det enklere for deg?
Å gå inn for dette, ikke ut av det.
Hva vil det kreve?
Spør du meg hva jeg forlanger?
Jeg spør hva det vil kreve.
La gå.
For å få det til å fungere, og for å gjøre det utholdelig...
...trenger jeg respekt og anerkjennelse fra barteherrene.
Slutt å kalle dem det!
Jeg skal slutte den dagen ikke alle har en.
Det må bli slutt på snobberi og fordommer.
Jeg vil ikke bli sett ned på for mitt utenlandske opphav.
-Så gjør deg fortjent til deres respekt. -Nei, nei!
De skal lære å respektere meg gjennom det eneste slike individer forstår:
En gest, noe symbolsk. Noe ubestridelig, som målbinder dem og forlanger respekt.
Nå står jeg lavere i rang enn min åtte år gamle sønn!
Ja, selvsagt, fordi han er tronarving!
Jeg er faren hans, Elizabeth.
Hennes Majestet Dronningen
gis således anledning, ved den kongelige fullmakt og det britiske statssegl,
av den angitte dato, 22. februar 1957,
til å skjenke og bevilge...
...Hans Kongelige Høyhet, Hertugen av Edinburgh,
tiltaleformen og den opphøyde tittel
som prins av Det forente kongeriket Storbritannia og Nord-Irland.
Hvorpå hertugen av Edinburgh for fremtiden skal tituleres
som Hans Kongelige Høyhet Prins Philip, Hertug av Edinburgh.
O, Englands store sønn, her står han
Så hyllet til havs og hyllet på land
Og av ditt øyrike så avholdt
Du største sjømann siden verden opprant
Aldeles strålende, sir! Takk.
Til rytmen av dempede trommeslag Den største soldat står hos dere i dag
Her står han Som stor en velkomst er forunt
Her står han, Englands store sønn
Han som i hundre kamper ledet an
Og med landets seier fikk sin lønn
Aldeles strålende, sir.
Fremragende!
Michael? Har du et øyeblikk?
Selvsagt, ma'am.
Beklager at det er litt trist her.
Litt?
Jeg klarer ikke å skjøtte huset uten Eileen.
-Du kunne i det minste tent i peisen. -Jeg har i alle fall satt frem whiskyen.
Og jeg har svidd noen pølser. Er du blitt kongelig nå?
Vær så god.
-For våre koner og kjærester! -Måtte de aldri møtes!
Hva skal du gjøre nå? Dra tilbake til marinen?
Nei, det bærer hjem igjen.
Marinen er hjemme.
Mitt andre hjem.
Australia.
Får jeg bli med?
Jeg trodde alt var på stell i din verden.
Så på stell som det kan bli. Når man selger seg selv.
-Hun ønsker seg flere barn. -Au da.
Jeg sa at det siste verden trenger, er flere kongelige munner å mette. Hun sa:
-"Tenk på det som en annen akt." -Av hva? En gresk tragedie?
Av hennes liv som mor.
Det gir jo mening, sett fra hennes ståsted.
Charles er vel ikke et barn, slik hun ser det. Han er også en kongemakt.
En levende påminnelse om hvem som vil erstatte henne. Etterfølge henne.
Å elske et barn som, om enn uforskyldt, representerer din egen død, er neppe lett.
Hun er litt avvisende mot ham.
Hun gjør så godt hun kan.
Det kunne vært fint å ha noen barn som bare er barn og ikke dødstrusler.
Som hun faktisk kan elske.
Det er bilen til flyplassen.
-Hva skal jeg gjøre uten deg? -Jeg er bare en telefonsamtale unna.
Så det var det.
En epoke er over.
Takk for den epoken.
Nei, Mike.
Takk skal du ha.
-Sir. -Philip.
Sir.
Tekst: Hilde Jørgensen