UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
Anne, ce e acesta?
- Un pinguin. - Foarte bine!
Charles, cine crezi că e înconjurat acum de pinguini?
- Tati! - Da, ai dreptate!
Pentru că el e în Antarctica, iar de acolo pleacă
spre insulele Shetland de Sud, apoi spre insulele Falkland.
De acolo urcă tocmai până aici, la insula Ascension.
Toate sunt teritorii britanice și trebuie vizitate din când în când,
ca să nu se simtă neglijate sau uitate
și să nu le vină idei prostești, ca independența.
- V-ați spălat pe dinți? - Da.
- Bun. V-ați spus rugăciunile? - Da.
- Foarte bine. Noapte bună! - Noapte bună, mami!
Haideți, copii!
Poate punem lângă patul copiilor o poză a ducelui de Edinburgh,
ca să-l recunoască la întoarcere.
Cinci luni înseamnă mult la vârsta lor.
Da, doamnă.
- Ce e acolo? - De la Alteța Sa, doamnă.
Un film din turneul regal.
Ce frumos!
Poate îl vizionăm în locul celui programat.
„Vă scriu pentru a-mi anunța intenția de a demara divorțul
între locotenent-comandorul Mike Parker și soția sa...”
Kensington 3742.
Tommy?
LISABONA
Prim-ministrul revine după trei săptămâni în Jamaica.
Iată-l!
Dle prim-ministru!
Vă mulțumesc. E minunat să mă aflu din nou printre voi!
După cum știți, am fost plecat pentru a mă îngriji de sănătatea mea.
Acum sunt întru totul apt să-mi reiau îndatoririle.
- Vă mulțumesc. - Dle prim-ministru!
Faceți liniște!
- Stați jos! - Începe?
Vino, Charles! Vino, dragule!
A trimis niște comentarii ce însoțesc filmul. Voi citi cu voce tare.
„Bună tuturor!”
Bună!
- Zi: „Bună, tati!” - Bună, tati!
„Vă văd perfect pe toți cu ochii minții.
Stați în fața ecranului și ați vrea să vedeți Creatura din laguna neagră.
Dar nu sunt decât eu, cel cunoscut și plictisitor, sosind...”
- Uite, pinguini! - Nu e tati.
„...pe insula King George...
la 160 de kilometri de coasta Antarcticii...”
- Uitați-l pe tatăl vostru! - Acela e tati?
„...cuibărit între oase albe și străvechi de balenă.
Aici ne-am făcut prieteni noi și Mike s-a îndrăgostit brusc.”
- Uite ce blânzi sunt! - Are barbă!
Da, toți și-au lăsat barbă!
Le dă un aer cam evaziv.
Nu spune asta! Barba îl face să semene cu un explorator.
- Acolo ce e? - E foarte nostim, mamă.
„Am instalat chiar niște indicatoare, ca să găsim drumul spre casă.”
Palatul Buckingham! Frumos, îmi place!
„Totuși, naveta până la birou e cam lungă.”
„Din fericire, ne-am găsit niște prieteni,
oamenii Companiei Britanice de Fotografiere Aeriană,
care sunt excelenți parteneri de tenis.”
Priviți, joacă tenis! Nu e caraghios?
Doamne!
„Câteva lucruri despre câinii husky pe care nu le știți.
Au ochi ceacâri, adică de culori diferite.”
- Precum kaizerul! - Mamă!
„Dar, cel mai important, le plac foarte mult mingile de tenis!”
Da, vedem.
„Și au gheare, datorită cărora nu alunecă pe gheață.”
Uitați, Philip e în sanie!
„Pinguinii se alătură familiei noastre de animale...
și focile, și vă transmit tuturor dragostea lor.
La fel și eu.
Al vostru iubitor tată...
și soț,
Philip.”
Bună dimineața!
Tommy?
Maiestate...
Credeam că te bucuri de pensie.
- Așa e, doamnă. - Atunci, ce te aduce aici?
Vai! Ori ți s-a făcut un dor insuportabil de palat, ceea ce ar fi...
- ...tragic. - Da.
...ori este o problemă gravă și ai fost chemat în ajutor.
E doar o chestiune de rutină cu colonelul Adeane, doamnă.
Nu poate fi de rutină dacă a trimis una dintre mașinile regale.
De fapt, aceea e mașina mea.
Ți-am dat noi o mașină?
Da, doamnă. A făcut parte din pachetul de rămas-bun.
Doar nu și șoferul!
Și șoferul.
- A fost decizia mea? - Așa cred.
Ei bine, ai ocupat mereu un loc aparte în inimile noastre, Tommy.
În fine, trebuie să plec.
La Windsor, doamnă?
Nu, la Sandringham.
Michael a făcut așa încât să am două zile libere.
Foarte bine.
Michael, ai făcut bine că ai venit la mine cu asta.
Am slujit trei generații din familia regală, patru monarhi
și am făcut foarte multe ca să-i protejez, în principal de ei înșiși,
dar acum e prima oară când voi încerca să salvez căsnicia altcuiva
pentru a apăra Coroana.
Nu că am da doi bani pe soții Parker sau pe fericirea lor, mă înțelegi.
Nici doi bani, Tommy.
Dragă Philip...
Nu-ți pot spune ce plăcere ne-a făcut să vizionăm filmul trimis de tine!
A fost minunat să te văd din nou.
Iar copiii au fost foarte impresionați de balene și pinguini.
Te-am găsit foarte chipeș
în costumul tău de vânător de balene și hirsut pe deasupra.
ALTEȚEI SALE PHILIP, DUCE DE EDINBURGH
„Și nu pot uita ce mi-a spus bunica mea despre bărbații cu barbă drept soți.”
Mai spune ceva, dar nu,
n-o să repet partea aceea.
- Zău așa! - Nu ne strica plăcerea!
Haide!
Drăcia dracului!
Cred că putem spune, fără teama de a greși,
că pe Alteța Sa îl așteaptă o primire foarte călduroasă!
UNDE AȚI FOST, SIR ANTHONY?
„M-am întors cu forțe noi”, a anunțat Eden.
REVINE PREMIERUL CARE A ABANDONAT ȚARA
Bună dimineața!
În primul rând, trebuie să vă mulțumesc
pentru felul în care v-ați descurcat cu toții fără mine
și pentru modul foarte competent în care Rab mi-a ținut locul
cât am lipsit.
M-ați ținut la curent cu toate deciziile care au trebuit luate.
De-a lungul acestor luni, am fost un guvern unit
și vom rămâne un guvern unit.
Dar nu suntem un guvern unit,
nu-i așa, Anthony?
După războiul asupra căruia ai insistat, suntem dezbinați precum Cezar și Pompei,
iar în țară e haos.
Nu este benzină la pompe, nu-s nici conserve pe rafturi,
aliații noștri s-au unit împotriva noastră,
reputația noastră în lume e distrusă!
Cât de abil se învârte girueta ta, Harold!
Din câte îmi amintesc, te-ai pronunțat în favoarea războiului.
Numai cu condiția să fie legal.
Ești un...
mincinos!
Mincinosule!
L-ai vrut la fel de mult ca mine!
Ai fi smuls scalpul lui Nasser cu unghiile dacă ai fi avut ocazia,
ai fi luat țițeiul din canal și ai fi dat foc Orientului Mijlociu!
Ai pierdut încrederea poporului și pe cea a partidului.
E capătul drumului.
Un drum pe care tu m-ai condus de bunăvoie!
Și acum vrei să mă părăsești...
În momentul ăsta?
Și voi toți?
Haide, Anthony...
Știi la fel de bine ca mine...
În politică, nu există dreptate.
Fugi, fugi!
Căpitane Lascelles!
Dnă Parker!
Ce vă aduce aici?
Un pensionar trebuie să cultive
toate locurile de lectură plăcute din Londra.
Vă pot întreba ce citiți?
Spuneți-mi că e poezie romantică!
Istorie militară.
Campaniile lui Napoleon.
- E fiul dv.? - Da.
Locotenent-comandorul Parker trebuie să fie mândru.
Poate că ar fi, dacă ar ști cum arată copiii.
E plecat din nou. În turneu.
Vă compătimesc.
Știu de la soția mea cât de greu poate fi
să rămâneți singură cu copiii, zile și uneori săptămâni la rând.
Căsniciile puternice găsesc o cale de a supraviețui, sunt sigură.
A noastră mă tem că a fost distrusă.
Mă întristează să aud asta.
V-aș putea ruga să amânați eventualele măsuri sau anunțul public
încă puțin timp?
Așa cum știm amândoi, ducele de Edinburgh îndeplinește
îndatoriri regale însemnate în turneu
și n-am vrea ca presa să publice vreun titlu de senzație
care ar putea să-i submineze eforturile.
Sau să suscite îndoieli privind căsnicia cuplului regal.
Pentru asta ați venit, nu-i așa?
N-a fost deloc o coincidență.
Ați venit fiindcă știați că voi fi aici
și ați vrut să le puneți o vorbă bună. E deplorabil!
Ați rămas lacheul lor, zi și noapte, chiar și la pensie!
Regret că vă deranjez, doamnă. Am primit un telefon din Downing Street.
Prim-ministrul a solicitat o audiență de urgență.
A luat trenul și va sosi la noi în jurul orei 15:00.
La peronul 1 sosește trenul de Londra. Vă rugăm, depărtați-vă de margine!
- Eden! - Eden!
Huo!
Să-ți fie rușine!
Mulțumesc.
Jos cu Eden!
Desigur, am cerut a doua părere și apoi o a treia,
i-am implorat să-mi dea voie să continui,
dar mă tem că medicii au tras și au exprimat aceeași concluzie.
A sosit timpul să-mi pun sănătatea mai presus de țară...
Și să...
să vă prezint demisia mea.
Îmi cer iertare dacă...
dacă v-am dezamăgit.
Am sugerat eu că m-ai dezamăgit?
Nu, dar...
cred că asta ați gândit.
Am...
Am gândit într-adevăr că decizia de a porni la război e pripită.
Și mi-a părut rău să vă văd mințind Camera
când le-ați spus că nu cunoșteați dinainte intențiile Israelului.
Știm amândoi că nu era adevărat.
Dar, cu toate că a fost incorect,
am avut înțelegere pentru dv.
Ați așteptat în culise atâta vreme,
ați sprijinit un om măreț, ca Winston,
cu atâta răbdare și atâta loialitate.
Apoi, în sfârșit, ați avut ocazia să vă măsurați cu el.
Adeseori, cea mai bună alegere este să nu faci nimic...
dar știu din proprie experiență cât de frustrant poate fi.
Istoria n-au scris-o cei care n-au făcut nimic.
Și atunci, presupun că e firesc ca bărbații ambițioși și motivați
să vrea să intre în istorie.
...sau să intre în istorie prin căderea lor.
Cred că nu mai avem de ales, a sosit momentul să-i spunem Maiestății Sale
despre divorțul soților Parker
și s-o prevenim că, oricât de ireproșabil s-a purtat ducele de Edinburgh
sau nu s-a purtat,
presa rămâne presă și vor apărea întrebări inevitabile,
privind starea căsniciei cuplului regal.
Simt tulburare, Michael.
Dacă preferi, mă pot ocupa eu însumi de chestiune.
Nu, voi avea eu grijă.
Voi încerca să-i vorbesc Maiestății Sale în tren.
Mult noroc, Michael!
Regret că vă deranjez, doamnă.
A sosit o telegramă de la lordul Salisbury,
cu recomandarea ca succesorul lui sir Anthony
să fie dl Macmillan.
Desigur. Mulțumesc.
- Da, Michael, ce e? - Voiam doar să spun...
Dar, desigur, putem discuta
la întoarcerea la palat, dacă Maiestatea Voastră preferă...
Nu. Ia loc, Michael!
Mulțumesc, doamnă.
Se pare că...
Dna Parker, care e soția locotenent-comandorului Parker...
Da, știu cine e Eileen.
...s-a decis să-i intenteze proces de divorț soțului ei.
Doamne!
- Despre asta voiai să discutăm? - Da.
Și despre faptul că, deși nu există, desigur, absolut niciun indiciu
de necuviință din partea Alteței Sale ducele de Edinburgh,
poate că ar trebui să ne pregătim pentru un titlu iritant sau două în presă.
Cum așa? De ce?
Ce acuzații îi aduce ea?
Cruzime, părăsire pe nedrept și...
adulter, doamnă.
Suntem conștienți de faptul că locotenent-comandorul Parker
e secretarul particular al Alteței Sale și prietenul său apropiat
și cred că există o scrisoare.
O scrisoare?
Scrisă de locotenent-comandorul Parker către tovarășii săi de la clubul de prânz,
în care se laudă cu „isprăvile” din timpul turneului regal.
Ce fel de isprăvi?
Nu...
N-am nevoie de răspuns la întrebare. Mulțumesc, Michael.
Eu vă mulțumesc.
Maiestate, dl Macmillan.
Maiestate...
Înțeleg că s-au făcut sondaje
și că ați fost ales de colegii dv.
drept omul cel mai capabil să unifice guvernul și să conducă țara
după demisia lui sir Anthony.
Da, doamnă.
Felicitări!
Deși mă tem că ați moștenit un pocal otrăvit.
E adevărat. S-a dezlănțuit o adevărată furtună împotriva noastră.
Prin războiul lui Eden, am renunțat la superioritatea noastră morală
și la bunele noastre relații cu alte state.
Ca să nu mai vorbim de situația economică precară.
A fost realmente dezastruos.
Dar n-a fost doar războiul lui Eden,
nu-i așa?
A fost un război purtat de un guvern
în care dv., ca lord cancelar,
ați fost un element component major.
Și parcă îmi amintesc că vocea dv. a fost printre cele mai sonore
în sprijinul războiului, la început.
Cred că omul trebuie întotdeauna să-și accepte propriul rol...
în orice încurcătură.
Dle prim-ministru...
Maiestate...
Michael...
Cere, te rog, să fie trimisă o mașină.
- Puntea recepționează. Spune! - Cartul D cere voie să plece.
Se aprobă. Afirmativ.
AM FOST ÎNȘTIINȚAT DE AVOCATUL SOȚIEI DV.
SĂ INIȚIEZ PROCEDURA LEGALĂ
- Comunicațiile către punte. - Puntea recepționează. Spune!
Ai puțin timp?
Ce-a fost în mintea ta?
Știi regulile!
Nicio scrisoare, nimănui.
I-am spus baronului să fie discret.
Dar, cumva, scrisoarea a ajuns la Eileen, iar ea a scris acum la palat.
Ca să-și anunțe intenția de a-mi intenta divorț.
Ceea ce înseamnă că a aflat știi-tu-cine.
Da.
Cred că asta trebuie să presupunem.
Bună dimineața!
Îmi amintesc cum făceam asta în Malta.
Mergeam la cumpărături împreună.
Pare că a trecut o veșnicie.
Da.
Am venit la tine azi...
pentru că am aflat, cu mare tristețe, că există dificultăți în căsnicia ta.
Aș vrea să știu dacă există vreo cale prin care eu...
sau altcineva am putea ajuta.
Căsnicia mea cu Mike nu mai poate fi salvată.
- Înțeleg. - Despărțirea e inevitabilă de câtva timp.
Intenționasem să divorțez cu ani în urmă dar, din cauza atenției
atrase de căpitanul Townsend și prințesa Margaret,
am decis să mă abțin.
Îți mulțumesc.
Dar asta a fost atunci. Acum e altceva.
Ce s-a schimbat?
Nu s-a schimbat nimic. Tocmai asta e problema.
Doar s-a agravat.
Și, în timp ce unele femei aleg să rabde o astfel de umilire,
eu am prea mult respect pentru mine și copiii mei ca s-o îndur.
Mă tem că nu știu despre ce vorbești.
Atunci citiți asta!
Nu îngropați povestea, doamnă!
N-o ascundeți sub preș.
E scrisă negru pe alb.
Aș putea să-ți cer un serviciu?
Să-ți amâni anunțul, cât timp decidem ce e de făcut,
în lumina acestor lucruri.
M-am săturat de serviciile făcute vouă!
Toată viața mea adultă a însemnat servicii față de voi!
N-aveți nici cea mai vagă idee cât costă deteriorarea familiilor
și a căsniciilor celor din slujba voastră!
Am dat instrucțiuni unui avocat. Asta e decizia mea.
Domnilor...
Aș vrea să fac o scurtă declarație în numele clientei mele,
dna Eileen Parker.
„După ce am îndurat mai mulți ani o căsnicie nefericită,
am ajuns la trista concluzie
că despărțirea oficială e cea mai bună alegere pentru amândoi.
Soțul meu nu a demonstrat nici înclinații, nici entuziasm
față de responsabilitățile rolului de tată sau de soț
și divorțul rămâne unica soluție.”
- Vă mulțumesc. - Dle Lewis!
Cel mai bun prieten al ducelui și soția lui se despart, aflați tot!
PRIETENUL DUCELUI ȘI SOȚIA SE DESPART
APARE ÎN TITLURILE PRESEI
PRIETENUL DUCELUI ȘI SOȚIA SE DESPART
SOȚII PARKER DE LA PALAT SE DESPART
Nu!
Domnule...
O telegramă de la avocatul meu din Londra.
După el, articolele din presă sunt urâte, dar nu sunt dezastruoase.
E încrezător că totul se va potoli în 48 de ore.
Crede că se va rezolva de la sine.
Ia dorințele drept realitate, o știm amândoi.
Am primit și eu o telegramă de la Londra.
Sper...
Sper că nu vei face să-mi fie greu să fac pasul următor.
Nu.
Îți prezint demisia cât de curând.
Am nevoie de ea acum.
Îmi prezint demisia...
ca secretar particular al ducelui de Edinburgh,
cu intrare în vigoare pe loc.
Se acceptă.
Ai lucrat destul timp pentru mine. Cunoști regulile.
Știi cine suntem, cum merg lucrurile.
Nu există loc pentru greșeli, nu există loc pentru scandaluri,
nu există loc pentru imperfecțiuni umane.
Cred că ar trebui să ne părăsești în Gibraltar.
Pot să-ți sugerez politica „nu comentez” pe toată linia? Și să nu scrii scrisori?
Da, desigur.
Comandor Parker!
Ducele v-a concediat?
Doar câteva cuvinte, domnule!
Valea!
Hai, valea!
Plecați! Hai, plecați! N-am nimic de spus! Valea!
În urma demisiei locotenent-comandorului Parker,
presa britanică s-a aliniat și a arătat o susținere copleșitoare.
Dar?
Mă tem că ziarele străine n-au fost la fel de amabile.
Ieri a apărut un articol în Baltimore Sun...
- Unde? - La Baltimore, mamă.
...care susține că Londra e inundată de zvonuri
cum că ducele de Edinburgh are o relație amoroasă
cu o femeie anonimă, cu care s-a întâlnit în mod regulat
în apartamentul din West End al baronului Nahum, fotograf monden.
Nahum e totodată președintele Clubului de Joi din Soho,
la care ducele de Edinburgh e membru fondator.
În fine, articolul a stârnit destulă furie și agitație.
Presa britanică s-a molipsit, iar The Manchester Guardian anunță:
„Din vremea primelor zvonuri despre o idilă
între fostul rege Eduard al VIII-lea și dna Simpson,
americanii n-au mai înghițit cu atâta lăcomie corespondența londoneză.”
Continuă!
Pe prima pagină, Sunday Pictorial le amintește cititorilor că familia regală
„este iubită și invidiată pretutindeni în lume, pentru că este o familie.”
Revista Time are un titlu: „Joile au ajuns prea departe”, apoi spune:
„Doar în vremea în care Wallis Simpson defila pe holurile de la Buckingham
s-au mai întors ochii lumii cu atâta maliție
spre acele draperii de creton.”
Să-l aducem pe duce acasă imediat, cu avionul.
E o idee, Maiestate.
O idee bună.
Avocatul diavolului ar putea argumenta,
și m-ar interesa să aflu părerea lui Michael în această privință,
că întoarcerea devansată a ducelui, evident orchestrată de palat,
ar putea fi o concesie prea mare în fața presei
și ar pune și mai mult gaz pe foc.
Sunt de aceeași părere.
Nu vrem așa ceva.
Nu.
Și atunci, ce facem?
Ce?
Da!
Dl amiral dorește să discutați, domnule.
Bine. Spune-i că poate să vină.
De fapt, a sugerat să mergeți dv. la el, domnule.
- Mulțumesc. - Domnule...
Dar ca să ataci curenții pilotând un Flycatcher
și să aterizezi pe puntea unui Hermes...
Dle amiral!
Intrați! Dle comandor...
Mulțumesc.
Palatul Buckingham m-a contactat
privind ședința foto de la reunirea dv. cu Maiestatea Sa.
Pe dv.? De ce nu pe mine?
Eu sunt comandantul acestui vas.
Eu sunt soțul ei.
Maiestatea Sa va veni la Lisabona cu avionul, cu o zi mai devreme.
- Înțeleg că aveți instrucțiuni... - Instrucțiuni?
...s-o întâmpinați la aerodrom.
A fost prevăzut în amănunt cum se va desfășura reunirea.
Mulțumesc.
Cravata!
Nu aceea! Una potrivită pentru un adult.
Așa spun instrucțiunile.
Pentru Dumnezeu! E cu inimioare!
Și pălăria?
- Da, domnule. - Detest pălăriile.
Cred că valoarea ei, cu acest prilej,
nu vine din a fi purtată, ci din a fi scoasă.
„Ca gest de cavalerism și deferență...”
...înainte să urc în avion.
Înainte să ajungeți la scara avionului.
- Michael... - Pălăria dv., domnule.
Da, poate ar fi prudent să fie amânate prânzurile civice...
Scumpa mea!
Vorbim mai târziu.
Mergem?
Maiestate!
Iată-i! Din nou împreună, în sfârșit, dar pentru cât timp?
Alteță!
V-a fost dor de ea?
Această etalare a unui front unit în fața lumii
va potoli prea puțin zvonurile despre o ruptură.
Vedem scene fără precedent. Sosesc fotografi din întreaga lume...
Regina și ducele de Edinburgh se ascund de lume
la bordul iahtului regal.
Acum, privirile lumii se îndreaptă spre iahtul regal,
pe care s-au adăpostit.
Nu, înțeleg.
Mulțumesc.
Era secretarul de presă al palatului.
- După el, măsurile pe care le-am luat... - Spectacolul dat de noi.
...măsurile pe care le-am luat n-au avut chiar efectul scontat.
Zvonurile tot nu s-au stins.
Cred că ești de acord cu mine, nu mai putem continua așa.
Nu.
Așa că...
Să profităm acum de ocazie,
în lipsa copiilor și a oricăror factori de distragere a atenției
ca să dăm cărțile pe față
și să vorbim măcar o dată sincer
despre ce e nevoie să se schimbe pentru ca mariajul ăsta să funcționeze.
Bine. Cine e primul?
Ce întrebare prostească! Eu sunt al doilea, măcar atât am învățat!
Dacă e să vorbesc prima, cu asta aș începe.
Cu văicărelile tale.
- Văicărelile mele? - Nu mai contenesc!
Te smiorcăi și bombăni ca un copil.
Te surprinde?
Mustățile alea infernale care conduc palatul mă infantilizează!
- Dacă nu te-ai purta ca un sugar... - Îmi dau liste, indicații.
„Fă asta, nu face aia, poartă asta, nu aia,
spune asta, nu aia!” Poți găsi ceva mai umilitor?
Da! La drept vorbind, pot.
Am învățat despre umilință în ultimele săptămâni
mai mult decât speram să învăț toată viața.
În ultimele cinci luni, m-am simțit mai singură ca oricând.
De ce crezi c-a fost așa?
- Din cauza purtării tale! - Pentru că m-ai alungat!
- Da. Și de ce crezi că am făcut-o? - Nu știu. Tu să-mi spui!
Pentru că te-ai rătăcit!
Te-ai rătăcit în rolul tău și în tine însuți!
Hristoase!
Uite...
Înțeleg că mariajul ăsta e cu totul altfel decât ne-am imaginat că va fi.
- Puțin spus! - Și că ne aflăm într-o...
...temniță?
...într-o situație care e unică.
Mariajul nostru e altfel decât oricare altul
fiindcă ieșirea disponibilă pentru toți ceilalți...
Divorțul.
Da, divorțul.
Pentru noi nu e posibil.
Niciodată.
Nu.
Acest... neastâmpăr al tău trebuie să devină de domeniul trecutului.
Am nevoie de asta.
Familia noastră are nevoie de asta.
Monarhia e prea fragilă. Chiar tu mi-ai tot spus asta.
Încă un scandal, încă o rușine națională, și totul se va termina.
Ce ar face să-ți fie mai ușor?
Să fii inclus, nu exclus?
De ce ar fi nevoie?
Mă întrebi cu ce pot fi cumpărat?
Te întreb de ce ar fi nevoie pentru asta.
Bine.
Ca lucrurile să meargă,
ca să devină suportabile...
am nevoie de respect și recunoaștere din partea oribilelor mustăți.
Te rog, nu le mai spune așa!
Voi înceta când nu le vor mai purta toți!
Să-și lase snobismul și prejudecățile, să nu mă mai disprețuiască
drept străinul cu un trecut de neînțeles.
Le vei câștiga respectul prin purtare.
Nu! Nu!
Le voi câștiga respectul cu singurul lucru pe care îl înțeleg acei indivizi:
un gest, o declarație,
ceva irefutabil, care le închide gura și le impune respect.
În momentul ăsta, fiul meu de opt ani îmi e superior în rang!
Da, firește! Doar e moștenitorul tronului!
Eu sunt tatăl lui, Elisabeta.
Maiestatea Sa regina a binevoit,
prin scrisoarea oficială ce poartă Marele Sigiliu al Regatului,
din data de 22 februarie 1957,
să-i acorde
Alteței Sale ducele de Edinburgh
calitatea și demnitatea
de prinț al Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord.
De aici înainte, ducele de Edinburgh va fi cunoscut
ca Alteța Sa prințul Philip, duce de Edinburgh.
„O, iată-l pe al Angliei fiu vestit
Slăvit pe uscat și pe mări slăvit!
Insula mamă-i poartă dragoste lui
Marinarul cum altul nu-i Și nici n-a existat vreodată.”
Splendid, domnule! Mulțumesc.
„Acum, tobele bat surd, cu alean
Și ți se-arată cel mai slăvit oștean
El e, urează-i bun venit
Primește-l pe-al Angliei fiu cel slăvit
Într-o sută de bătălii biruitor
Fără să lase vreun tun dușmanilor.”
Minunat, domnule!
Splendid!
Michael!
Ai câteva clipe?
Desigur, doamnă.
E cam trist aici, scuze.
„Cam?”
Nu m-am descurcat niciodată cu casa, fără Eileen.
Puteai măcar să aprinzi focul.
Am scos la bătaie whisky, bine?
Am ars niște cârnați. Te crezi cap încoronat?
Poftim...
- Pentru soțiile și iubitele noastre! - Fie să nu se întâlnească!
Ce faci mai departe? Te întorci în marină?
Nu.
Mă întorc acasă.
Marina e „acasă”.
La cealaltă casă a mea, Australia.
Pot să vin și eu?
Parcă-n lumea ta totul s-a aranjat bine.
Atât cât se poate aranja, când te vinzi.
Ea mai vrea copii.
I-am zis că lumii nu-i lipsesc niște guri regești noi de hrănit.
Mi-a spus:
„Gândește-te la asta ca la un al doilea act.”
Din ce, o tragedie greacă?
Din viața ei ca mamă.
Sună logic, din perspectiva ei.
Pentru ea, Charles nu e copil, nu?
El reprezintă și Coroana,
simbolul viu al celui care o va înlocui,
care o va urma.
Să iubești un copil care, fără vreo vină, reprezintă moartea ta, nu poate fi ușor.
Nu.
E puțin rece cu el.
Își dă toată silința.
Poate ar fi plăcut să aveți copil care să fie doar copii,
nu amenințări cu moartea.
Pe care să-i poată iubi.
Șoferul care mă duce la aeroport.
- Ce mă voi face fără tine? - Sunt la capătul firului de telefon.
Atunci, asta e tot?
E sfârșitul unei epoci.
Îți mulțumesc pentru această epocă.
Nu, Mike.
Eu îți mulțumesc.
- Domnule... - Philip.
Domnule...
Subtitrarea: Anacaona Sonetto