‏- סדרה מקורית של NETFLIX -
‏נאספנו לעיני האל
‏ולפני קהל זה
‏כדי לאחד איש זה עם אישה זו ‏בברית הנישואים המקודשת.
‏האל הגה ברית זו בעת תמימותו של האדם
‏והיא מסמלת בעבורנו
‏את האיחוד המיסטי ‏בין ישו לבין הכנסייה שלו.
‏לפיכך בשום אופן אין לזלזל בנישואים,
‏להקל בהם ראש מבלי להיוועץ באיש ‏או לנהוג בפזיזות או בנמהרות
‏על מנת לספק את תאוות הבשר ‏ואת רעבונם של הגברים
‏שהם כבהמות פראיות שאינן מבינות דבר.
‏יש להפגין כלפיהם יראת כבוד, תבונה, ‏שיקול דעת, רצינות ויראת שמים,
‏וכן לשקול בכובד ראש את הסיבות ‏שלשמן נועד מוסד הנישואים.
‏מקסים, תודה רבה.
‏כה רענן ומלא חיוניות, תודה.
‏נצלם שוב כשתהיו מוכנים, ו...
‏קולין, הנמך מעט את הסנטר. רק מעט.
‏תודה. הביטו אליי, כולם, ומצלמים!
‏לחיי הכלה והחתן! ‏-לחיי הכלה והחתן.
‏חתונות הן דבר איום.
‏דבר מצער ביותר. ‏-אלא אם מדובר בחתונתך שלך, מן הסתם.
‏זוג נוסף יוצא לבנות טירה,
‏להוריד את הסבכה, להרים את הגשר הנע.
‏למה כוונתך? ‏-כך נוהגים זוגות, הלא כן?
‏הם פונים זה אל זה ‏ואנו רואים את הגב שלהם ותו לא.
‏מה אעשה, בילי?
‏איש לא מוכן להינשא לי, ככל הנראה.
‏גברים חשים מאוימים מפניי.
‏אני יכולתי לנסות.
‏אל תהיה טיפש, אתה ידיד שלי.
‏אך אין זו התכונה הראשונה שיש לחפש בבעל?
‏בימים עברו אנשים לא היו מבולבלים.
‏הם נישאו מסיבות הגיוניות. ‏נישואים התקיימו לשם מיזוג נכסים,
‏וכן מיזוג של דברים אחרים.
‏של ידידות ושל ערכים.
‏של השקפות.
‏נגדל סוסים זוכי דרבי, ‏יהיה לנו צבא של ילדים...
‏בילי... ‏-ואני אדע כיצד להתנהג.
‏אני מכיר את החוקים. כל בני המשפחה שלך ‏מכירים אותי ואינם מתנגדים לי, לדעתי.
‏הם מעריצים אותך. ‏-ואני אותך.
‏כך היה תמיד.
‏אחרי ככלות הכול, אני ידידך הוותיק.
‏אימא אמרה משהו מעניין לפני כמה ימים.
‏היא אמרה שעשר שנות הנישואים הראשונות ‏הן רק ההקדמה,
‏שכעבור עשר שנים לרוב צץ משבר, ‏אבל אז פותרים אותו ומסתגלים,
‏ורק לאחר מכן הזוג באמת נכנס למצב של שגרה.
‏אתה חושב שזה מה שקרה לנו?
‏ייתכן.
‏חשבתי שאולי כדאי לערוך מסיבה גדולה ‏לכבוד יום הנישואים שלנו השנה,
‏כדי לחגוג את העובדה שהגענו אל מצב השגרה.
‏בסדר.
‏כן?
‏בסדר. זאת מרגרט.
‏אז איך היה?
‏האירוע הצליח איכשהו לרומם את רוחי
‏ולגרום לי לרצות להתאבד, במידה שווה.
‏הדרך לשם ארכה נצח.
‏אימא התנהגה זוועה. ‏-באמת?
‏עשו עמנו חסד והחזירו אותנו במסוק.
‏ויש לי הרגשה איומה ‏שאיפשהו באמצע כל זה...
‏אני עצמי הסכמתי להתחתן.
‏מה?
‏עם מי?
‏בילי וואלאס.
‏אללי!
‏מזל טוב! בילי וואלאס.
‏אלוהים אדירים!
‏אם אקבל את ההצעה, זה יהיה מקובל עלייך?
‏כן, כמובן.
‏בהחלט כן.
‏פיליפ ואני שוחחנו הרגע על מסיבה ‏שנקיים לכבוד יום הנישואים העשירי שלנו.
‏את ובילי תוכלו לנצל את המאורע ‏כדי להכריז על אירוסיכם, אם תרצי.
‏זה רעיון נחמד.
‏אם כך, קבענו.
‏תודה. ‏-בשמחה. לילה טוב, מרגרט.
‏- בריל -
‏אולי תסביר לי כיצד הלוויין ‏מקיף שוב ושוב את כדור הארץ
‏במקום לטוס אל החלל או ליפול אל הקרקע?
‏אינני בטוחה מה דעתי בעניין ‏לוויין רוסי שמקיף את כדור הארץ
‏ממש מעל ראשינו. מה הוא עושה שם למעלה?
‏באופן יוצא דופן, הוא מספק מידע
‏בנוגע לצפיפות האטמוספרה העליונה ‏של כדור הארץ.
‏מובן שהמטרה האפלה יותר שלו ‏היא להתפאר לפני כולם
‏בטווח הכוח הצבאי וביכולת הטכנית של רוסיה.
‏אותו הטיל ששיגר את הלוויין הזה
‏מסוגל לשלוח ראשי נפץ גרעיניים
‏אל תוך שטח אויב בדיוק מוחלט.
‏שערי בנפשך איזו השפעה ‏תהיה לכך על האמריקנים.
‏משבר אדיר של פקפוק עצמי, אם אינני טועה.
‏עלינו לנצל את ההזדמנות לסייע לאמריקנים
‏ולעבוד יחד בשיתוף פעולה כנגד האיום הרוסי.
‏זו הדרך לשקם את יחסי אנגליה-אמריקה, ‏שכידוע לך,
‏הידרדרו לאין שיעור בעקבות משבר תעלת סואץ.
‏אכן. אתה יודע, אחרי המלחמה...
‏אני נחוש בדעתי לשקם את היחסים המיוחדים ‏בין שתי המדינות שלנו.
‏הקשר בינינו הוא הרבה מעבר ‏לשפה ולהיסטוריה משותפת.
‏הוא מעין נישואים.
‏כמו בכל נישואים, ‏קשר זה יחווה עליות ומורדות,
‏אך עלינו להתאמץ על מנת לחזור למסלול.
‏אומרים שהקשבה היא חיונית,
‏בכל נישואים.
‏פירוש הדבר הוא, שאנו יכולים ללמוד ‏מהלוויין הזה בדיוק כמו הרוסים?
‏איך נעשה את זה?
‏מוטב שהנהג יוריד אותי קודם ‏ויסיע אותך לתחנה.
‏או שאמתין.
‏אני חושבת שזה יהיה לא נבון.
‏מדוע? כמה זמן דרוש לך בחברתו?
‏יום, אולי יומיים.
‏זאת הפעם האחרונה, אני מבטיחה.
‏אל תבטיחי משהו שלא תוכלי לקיים. ‏-לא.
‏אני נחושה בדעתי לשים לזה סוף. הגיע הזמן,
‏כעת שאתה ראש ממשלה. ‏-כן, נכון.
‏בעוד אחת, שתיים, שלוש, מצלמים!
‏איזה יופי!
‏מדוע ססיל ביטון תמיד מצלם ‏את דיוקן יום ההולדת הרשמי שלי?
‏מה הבעיה בססיל?
‏כשהתצלום התפרסם בשנה שעברה, ‏כולם אמרו כמה את יפה.
‏לא, הם אמרו כמה אני דומה לך.
‏דומה למדי.
‏ססיל מתמקד רק בסגנון אחד. סיפורי אגדה.
‏כן, אבל הוא מצטיין בזה.
‏הביטי אליי, הוד מעלתך.
‏הנמיכי את הסנטר, ו...
‏מה דעתך?
‏הזמנתי הנה את הגבירה המלווה החדשה שלי...
‏הוד מעלתה.
‏על מנת להביע את דעתה,
‏שכן לפחות רגלה האחת דורכת בעולם האמתי.
‏לדעתי דיוקנאות יום ההולדת מוכרחים ‏להתפתח ולהתבגר עם השנים,
‏כמו נושא הצילום. ‏עליהם להביע שינוי דמות, מורכבות.
‏מציאות.
‏איש לא מעוניין במורכבות ובמציאות ‏בכל הנוגע לנו. אנא שבי.
‏לאנשים יש די מזה בחייהם שלהם.
‏הם רוצים שנעזור להם להימלט. ‏-אכן, הוד מעלתה.
‏דמיינו לעצמכן את הדבר הבא.
‏אישה צעירה, יצור פשוט, ‏היושבת במטבחה הזעיר והמשמים.
‏עבודה רבה עוד לפניה, ‏כל כך הרבה כלים לשטוף.
‏היא משתוקקת לנחמה, לתקווה.
‏ושוב, אחת, שתיים, שלוש, מצלמים!
‏היא רוצה להאמין שלחייה יש משמעות ‏מעבר למטלות הללו.
‏היא פותחת ירחון ‏ורואה את התצלום של הוד רוממותה.
‏לרגע מופלא אחד שמשנה את חייה, ‏גם היא הופכת לנסיכה.
‏ממציאות אומללה ועלובה ‏היא נישאת אל תוך חלום.
‏מאוחר יותר היא תצא מהבית
‏אולי כשמטפחת חדשה כרוכה סביב צווארה, ‏כזו שהיא חסכה כסף לשם קנייתה.
‏היא תישא את ראשה בגאון. ‏היא נמלאה שוב רוח חיים.
‏כל זאת הודות לך, הוד רוממותך, ‏ולשלמות שאותה את מייצגת.
‏וכעת, בעוד אחת, שתיים, שלוש... מצלמים!
‏איזה יופי.
‏בעשרים ומשהו השנים שבהן אנו מכירים ‏את העגור האומלל והמשונה
‏שהוא בילי וואלאס, ‏הוא היה מושא תשוקתה של איזושהי אישה?
‏אפילו באופן מועט?
‏בהחלט לא!
‏אם כך, איך אפשר בכלל להסביר את זה?
‏גברתי, לורד בלנדפורד ‏התקשר זה עתה להתנצל
‏ולומר שייתכן שמר וואלאס ‏לא יהיה בקו הבריאות הערב.
‏לא ייתכן שהוא לא בקו הבריאות, ‏אנו מכריזים על אירוסינו.
‏הוא הזכיר איזו פציעה. פציעה חמורה למדי.
‏איפה הוא? ‏-הוד רוממותה.
‏הוד רוממותה, הנסיכה מרגרט.
‏זוז מדרכי. ‏-לכל הרוחות!
‏לא, הרגל מוכרחה להישאר מוגבהת, אדוני. ‏-בילי?
‏זה בסדר, סימפסון.
‏מה קורה כאן? ‏אנחנו מכריזים את ההכרזה על אירוסינו הערב!
‏נסיבות לא צפויות, לדאבוני. ‏קטטה של ממש בשעות הקטנות של הלילה.
‏אתה שיכור?
‏אל תגיבי בצורה כזאת. ‏הייתי מוכרח להפיג את הכאב.
‏מה קרה? ‏-חכי עד שתשמעי.
‏את תתפוצצי מצחוק.
‏ידידך טנאנט נעלב ממשהו שעשיתי.
‏הלכת מכות עם קולין?
‏למיטב הבנתי הוזכר הביטוי "דו-קרב".
‏דו-קרב?
‏טנאנט הציב את האתגר.
‏זה מעשה ילדותי מעט בימינו, לטעמי,
‏אבל דו-קרב הוא דו-קרב ‏ועשיתי את המוטל עליי.
‏כך נוהג ג'נטלמן.
‏אם אדבר בכנות, שתינו מעט במהלך הלילה,
‏אך קיבלנו את עלות השחר ‏בראשים צלולים ובלבבות אמיצים.
‏טנאנט רצה לנסוע לגלן ‏כדי להביא את אקדחיו הישנים של אביו.
‏זה היה מגוחך למדי. זה רחוק מדי.
‏לכן בלנדפורד הציע את אקדחיו שלו.
‏זאת הייתה טעות מטופשת.
‏דו-קרב לא בוחן רק מיומנות קליעה למטרה.
‏הוא גם מדד אופי.
‏עשרה צעדים!
‏אחד... שניים...
‏שלושה... ארבעה...
‏חמישה... שישה...
‏שבעה... שמונה... תשעה...
‏עשרה!
‏המטומטם ירה בי ברגל. דבר איום ונורא.
‏בכל אופן, שרדתי ונותרתי עם פצע קטן.
‏ומדוע הוא כעס עליך?
‏זה משונה מאוד, ‏אך מאז נפוצה השמועה על אירוסינו,
‏מצאתי את עצמי במוקד תשומת הלב.
‏כאילו כל בחורה נאה על פני האדמה
‏רואה בידיעה זו אתגר אישי.
‏אינני רגיל להיות מוקד לחיזורים, ‏על אחת כמה וכמה מציאה.
‏נראה שזה די עלה לי לראש.
‏הייתה לי פרשייה קטנה עם מישהי בבלנהיים.
‏היא הייתה יפהפייה למדי. ‏היא מופיעה בסרטים, את יודעת. שחקנית.
‏בכל אופן, טנאנט שמע על כך והתרגז מאוד.
‏כן, בצדק.
‏טיפש עלוב, חלש ובזוי שכמוך.
‏מעולם לא רציתי להינשא לך. ‏תמיד ראיתי בך מקרה צדקה,
‏בחירה מתוך ייאוש,
‏וכעת אתה מעליב אותי? אתה?
‏אנשים כמוך לא מעליבים אנשים כמוני. ‏עליך להיות אסיר תודה עד קץ הימים.
‏יש לך הצלחה עם נשים.
‏הבט בפניי. הם מביעים אכזבה וגועל.
‏כל הנשים שהכרת אי פעם יחלקו את ההבעה הזאת.
‏כך ייראו 40 השנים הבאות בחייך.
‏מרגרט...
‏מרגרט!
‏לעזאזל!
‏גברתי, התבקשתי לומר לך
‏שהנסיכה מרגרט לא תכריז על אירוסיה הערב.
‏הוד רוממותה מסרה שהיא תסביר אחר כך.
‏אני בטוחה שהיא תעשה זאת. תודה, מייקל.
‏תודה, גברתי.
‏טוב, בסדר, הירגעו.
‏בסיורי האחרון באוקיינוס השקט ‏פגשתי גבר שאמר לי:
‏"רעייתי היא דוקטור לפילוסופיה ‏וחשובה הרבה יותר ממני",
‏וכל שיכולתי להשיב לו היה: "כן, אדוני, ‏הצרה הזאת קיימת גם במשפחה שלנו."
‏אתם יודעים, כשדמיינתי את הנישואים שלנו ‏בתחילת הדרך,
‏דמיינתי שני אנשים מולחמים יחדיו ‏אל תוך קיום משותף אחד.
‏עשר שנים. עשר שנים לימדו אותי ‏שהסוד לנישואים מוצלחים
‏הוא דווקא תחומי עניין שונים.
‏טוב, תחומי עניין שונים, ‏אך לא שונים לחלוטין.
‏זה מצחיק.
‏האחד רואה את האחר במלואו, ‏אפילו את החלק שבו
‏האחר לא רואה בעצמו,
‏ולכאורה האחר רואה את אותו חלק נסתר בך.
‏בסופו של דבר, ‏אדם יודע יותר על בן זוגו מעל עצמו.
‏לעתים קשה לא לחשוף זאת, לכן מוכרחים...
‏מוכרחים להגיע להסדר כלשהו, להסכם, ‏לעשות מעין עסקה,
‏כדי להיות מסוגלים להתמודד גם עם הקושי.
‏הדבר המופלא הוא
‏שבנבכי הקושי, בינות הצרות והכאב העצום,
‏שם מוצאים את האוצר.
‏לכן ברצוני להרים כוסית
‏לחיי האהבה.
‏לחיי המדינה האהובה שלנו.
‏לחיי האיתנות.
‏לחיי עשר שנים מדהימות נוספות.
‏אני מציג לפניכם את מתוקתי...
‏ליליבת.
‏אליזבת.
‏המלכה.
‏המלכה! ‏-המלכה!
‏וכעת אל חדר החדשות בארמון אלכסנדרה.
‏הנשיא אייזנהאואר דיבר בחום ‏על היחסים המיוחדים
‏בין בריטניה לארה"ב.
‏ראש הממשלה מקמילן ואני נעשה כל שביכולתנו
‏על מנת לחזק ולשקם את הקשרים ארוכי השנים ‏שקשרו יחד את...
‏אבל אני לא יכולה. אני לא יכולה.
‏אני רוצה רק אותך.
‏ניסיתי שוב עם הרולד. ניסיתי שוב ושוב.
‏אני יודעת, אני יודעת.
‏אני פשוט לא יכולה. אני לא מסוגלת ‏להניח לו לגעת בי, להיות קרוב אליי.
‏החולשה שלו דוחה אותי.
‏האהבה שלו מגעילה אותי.
‏בוקר טוב!
‏יקירה, איזה בלגן!
‏איזה יום יפהפה.
‏הבאתי משהו שיעודד אותך.
‏העבודה המופלאה של ססיל.
‏הוא באמת התעלה על עצמו הפעם.
‏אני כבר יודעת איזה מהתצלומים ‏אבחר כדיוקן יום ההולדת הרשמי
‏וססיל הסכים איתי מיד,
‏אך מובן שההחלטה היא בידייך.
‏ואשר לבילי וואלאס...
‏אל תזכירי את השם הזה.
‏הוא התקשר אליי כל הבוקר, נסער למדי,
‏ואז אימא שלו, ואז סבתא שלו... ‏-לעולם לא אדבר איתו שוב.
‏אם כך נמצא לך מישהו אחר.
‏אני לא רוצה שתמצאי לי אף אחד.
‏מוריץ, רוזן הסן. הוא דודן רחוק.
‏אימא שלו הייתה קתולית, ‏אך כל האדמות שלהם עדיין ברשותם,
‏והוא שחקן פולו מצטיין למדי...
‏אף אחד!
‏מישהו הציע את הנסיך כריסטיאן מהנובר,
‏צאצא של המלכה ויקטוריה.
‏הוא שירת בלופטוואפה, ‏אך לא נזקוף זאת לרעתו.
‏ידועות לי חובותיה הרשמיות של גבירה מלווה.
‏את מתלווה אליי בטיולים בחו"ל ‏וממיינת את הדואר שלי.
‏את חושבת שאולי אחת מחובותייך היא גם ‏לעזור לי לטפס על החומה על מנת להימלט?
‏אינני יכולה לשאת זאת עוד.
‏אני מארחת כמה אנשים לארוחה הערב.
‏אנשים רגילים?
‏כן, הם כולם רגילים,
‏אבל בדרכם שלהם הם גם יוצאי דופן...
‏אתה יכול לנסוע.
‏ויש להניח שאינם מוקירי כבוד.
‏זה בסדר, כל עוד הם עומדים ‏בדרישות העיקריות.
‏שהן?
‏שאף אחד מהם לא מגדל סוסים, ‏בעלים של אדמות...
‏או מכיר את אמי.
‏בסדר, כולם!
‏שלום!
‏כולם!
‏אני מבקשת שתאמרו שלום לאורחת הכבוד,
‏הוד רוממותה, הנסיכה מרגרט.
‏שלום.
‏את מוכנה, גברתי? אציג את כולם לפנייך.
‏ליד הפסנתר יושב דאדלי,
‏וזו שילפה...
‏אם את חשה מעט לא שייכת
‏וחושבת לעצמך:
‏"היצורים המשונים האלה ‏מכירים זה את זה טוב למדי..."
‏את בהחלט צודקת.
‏עכשיו, היי כנה.
‏את זוכרת חלק מהשמות?
‏לא, לא ממש.
‏גם אותי אינך זוכרת?
‏מה, נפגשנו?
‏אכן.
‏היכן נפגשנו?
‏אולי תיזכרי.
‏כעת, היכן אתחיל?
‏בפינה המרוחקת. הברנש שאי אפשר לעמוד בפניו ‏בצווארון הפולו בגון החרדל.
‏אי אפשר לעמוד בפניו? ‏-בחייך, לא היית מעניקה לו ציון תשע?
‏שבע.
‏שמו ג'רמי, עתיד לרשת הון בעסקי השוקולד
‏ונשוי ליפהפייה הבלונדינית שיושבת מולו.
‏היא שמונה. ‏-הלא כן?
‏כן, הם מסובבים ראשים בחברת אנשים, ‏השניים האלה.
‏גם באופן פרטי הם לא מאכזבים. ‏ארחיב על כך בפעם אחרת, לדעתי.
‏מי הבא בתור?
‏כן, ידידנו הסמוק ועב הבשר בהדפס פייזלי.
‏שמו קן ראסל ‏והוא יוצר סרטים תיעודיים ב"בי-בי-סי".
‏הוא נוסע באוטובוס לכל מקום.
‏את בוודאי מעולם לא נסעת באוטובוס, נכון?
‏לא.
‏חבל.
‏פוגשים כך את מיטב האנשים.
‏ספר לי על האישה בעלת העיניים המיוחדות.
‏הברונית פרנקנשטיין.
‏היא שיחקה לצד בוריס קרלוף בסרט ההוא, ‏את יודעת. שחקנית.
‏איש לא ממש מבין מדוע היא עזבה ‏מפיק סרטים גאון למדי
‏למען פוליטיקאי משמים.
‏שמו ג'ון פרופיומו.
‏הוא כזה משעמם!
‏זה נכון, אבל האדון המבוגר לצדו...
‏לא, אני יודעת מיהו. ‏זה ג'ון בטג'מן, המשורר.
‏"ספרים ממגפיים ומשבילים כפריים, ‏חופש הביטוי, חופש המעבר...
‏הבדלי מעמדות.
‏הבדלים.
‏דמוקרטיה... ‏-דמוקרטיה...
‏וניקוז ראוי."
‏בדיוק כך.
‏זה נכון שהיו לו שתי רעיות?
‏אני מקווה שכן.
‏מוטב לו היו לו שלוש.
‏אנשים שגרתיים לא מעניינים אותנו כאן.
‏כעת ספר לי על אודותיך.
‏אלוהים, את באמת לא זוכרת. ‏-לא.
‏אני צלם.
‏הצלם בחתונה!
‏לא, עשיתי טובה לחברים, ‏זה לא התחום הקבוע שלי.
‏מה כן?
‏זה.
‏מה, התצלומים האלה שלך? ‏-כן.
‏דיוקנאות?
‏לא, אני לא אוהב את המילה הזאת. ‏היא כה פלצנית ומסורתית.
‏סליחה. אם כך, מהם?
‏אנשים, פרצופים. ‏הם הנושא המעניין ביותר שמצאתי עד כה.
‏אם תוכלי לחשוב על משהו מעניין יותר, ‏אנא ידעי אותי.
‏הם מוצאים חן בעיניי.
‏זה כאילו שאין שם מצלמה כלל. הפתעת אותם.
‏הכול עניין של מזל, באמת. ‏-ייפית את הכיעור.
‏אני מתעב הצבה בתנוחות, ‏יומרנות ואחיזת עיניים.
‏את לא?
‏בגלל זה בחרת לעסוק בצילום?
‏אולי.
‏אולי זו פשוט דרך טובה ‏להיכנס מאחורי דלתיים סגורות.
‏כוונתך לדלת מסוימת? ‏-רק לדלתות באופן כללי.
‏מראה חיצוני הוא שימושי רק כסמן למשהו ‏שמישהו מוכרח להסתתר מאחוריו או מפניו.
‏פני השטח אפרוריים כל כך, אינך חושבת? ‏האופן שבו אנשים רוצים להציג את עצמם,
‏הגרסה המושלמת שלהם, זה לא מעניין אותי.
‏אני מתעניין במה שאנשים מסתירים.
‏אבל אתה מתקרב כל כך.
‏זה לא פולשני?
‏בהחלט, כן. זו בדיוק מהות הצילום.
‏אני משתמש במצלמת "לייקה" קטנה, ‏לא משהו מתוחכם,
‏ובאור טבעי, מה שמאפשר לי לשוטט סביב.
‏כל הזמן אני מתקרב עוד ועוד
‏ובסופו של דבר זה מעין...
‏טוב, זו... ‏-פולשנות.
‏קרבה.
‏מה דעתך לצלם אותי?
‏ובכן, אשקול זאת.
‏בתנאי אחד.
‏דבר. ‏-כשתבואי לסטודיו העלוב שלי,
‏תשאירי בחוץ את התארים ואת הנסיכה.
‏בשמחה רבה. ‏-ולאורך המפגש כולו,
‏תעשי כל מה שאומר לך.
‏אל תביטי בי בצורה כזאת.
‏את משתוקקת לעשות זאת, תודי.
‏משתוקקת לעשות מה?
‏להיות כנועה.
‏אני מרגיש בכך.
‏זה החדר הראשון שביקרתי בו ‏שבו איש לא קם, השתחווה, קד קידה.
‏חלק מהנוכחים המשיכו לשוחח ‏כאילו כלל לא הייתי שם.
‏אלה שכן שוחחו איתי עשו זאת באדישות,
‏בשוויון נפש, על גבול החוצפה ממש.
‏בייחוד אחד מהם...
‏טוני. ‏-שמו בוודאי אנתוני.
‏לא, הוא התעקש.
‏טוני ארמסטרונג-ג'ונס. הוא צלם.
‏כמו ססיל? ‏-לא, ממש לא כמו ססיל.
‏הכי שונה מססיל שאפשר.
‏טוב, אולי הוא מעט דומה לססיל, ‏שברור שהוא הומוסקסואל,
‏אך מעניין שאליזבת מכחישה זאת. ‏-איזו אליזבת?
‏קוונדיש. כשחזרתי הביתה אמש, ‏התקשרתי אליה ותחקרתי אותה.
‏"מהם חמשת הדברים החשובים ביותר ‏שעליי לדעת על הגבר הזה?"
‏מדוע חמישה? ‏-הרגשתי שזה המספר הנכון.
‏מדוע לא שלושה?
‏הוא מעניין יותר משלושה.
‏ומה היא אמרה?
‏אחד, שהוא וולשי.
‏זה מעניין? ‏-לא, לא במיוחד.
‏שהוא חלה בפוליו בילדותו,
‏שהוא אוהב מאוד להמציא דברים,
‏ושהוא לעולם לא יעלה בדעתו ‏להיות סתם הומוסקסואל פשוט.
‏מה זה אומר, לכל הרוחות?
‏אני לא לגמרי בטוחה,
‏אבל אני סקרנית מאוד לגלות.
‏מה היה הדבר החמישי?
‏סע.
‏זה היה הדבר החמישי. ‏-לא, מרגרט. זה היה הדבר הרביעי.
‏טוב, הדבר החמישי הוא...
‏הוא מצא חן בעיניי.
‏כן, שמתי לב.
‏יש בו בוז. ‏-כלפי מה?
‏כלפיי. כלפינו.
‏כלפי כל מה שאנחנו מייצגים.
‏אני דווקא חושבת שתחבבי אותו.
‏לכן הוא מסוכן כל כך.
‏למעלה!
‏טוב.
‏חכי שם.
‏מיד אחזור.
‏אל תחייכי בצורה כזאת.
‏זה מקסים, אבל אל תעשי זאת.
‏מקסים מדי?
‏לטעמי, כן. ‏-הבנתי.
‏אתה מעדיף שלא אהיה מקסימה?
‏אני מעדיף שתהיי את עצמך, ‏אף שברור לי שהבקשה שלי בלתי אפשרית.
‏מדוע?
‏מפני שאני לא משתפת פעולה?
‏מפני שאין לך מושג מי את. ‏הביטי אל עבר החלון.
‏אני יודעת היטב... ‏-לא, אין לך שמץ של מושג.
‏חלון.
‏גם אנחנו לא יודעים מי את.
‏הציבור מחוץ לשערי הארמון.
‏זה מפני שאנחנו מאכילים אתכם סיפורי אגדה.
‏כמו זה.
‏אלוהים.
‏צר לי, אבל...
‏העבודה של ססיל היא בושה וחרפה.
‏הוא נהג יפה במשפחה.
‏מדוע אכפת לך מהמשפחה?
‏הם נהגו בך יפה?
‏הם המשפחה שלי.
‏כן.
‏אבל העניין הזה עם פיטר טאונסנד...
‏אכזרי.
‏הוא באמת היה משמים כפי שהוא נראה?
‏הוא היה הגון ומיושן.
‏קל ללעוג לתכונות הללו.
‏קל גם להחמיץ אותן.
‏את מתגעגעת אליו?
‏לעתים.
‏יופי. טוב.
‏נחזור לשתות משהו אצלי?
‏אצלך? היכן?
‏תתלבשי ואראה לך.
‏אם כך... כאן אני מתגורר.
‏זה נפלא.
‏ויסקי או צ'ינזאנו? ‏-ויסקי, בבקשה.
‏מי זאת?
‏ידידה.
‏איזה מין ידידה?
‏ידידה.
‏וזאת? לא יכולת לעודד אותה מעט?
‏זאת שרה מקמילן, בתו של ראש הממשלה.
‏או שמא לא?
‏לפי השמועה היא לא.
‏טוענים שהיא בתו הלא חוקית של בוב בותבי. ‏-לא!
‏אומרים שהרומן הזה נמשך כבר 30 שנים ‏מתחת לאפו של ראש הממשלה. היית מאמינה?
‏אני חושבת שלעולם לא אתחתן.
‏הצדק עמך.
‏נישואים הם דבר איום.
‏הם מקשים על אנשים להיות מאושרים.
‏מה זה?
‏זה משהו שאני עובד עליו. עיצוב.
‏הוא שביר, התרחקי!
‏סליחה.
‏בואי והביטי בזה, אולי זה ישעשע אותך.
‏מה, אנשים חתמו את שמותיהם? ‏-את הכינויים שלהם, כן.
‏מי זה "טיגר"? ‏-קליאו ליין.
‏"סניץ'"? ‏-דירק בוגרד.
‏תראה! כבר יש לך חתימה מנסיכה.
‏זה טוני ריצ'רדסון.
‏תסכימי לחתום?
‏אני שומר יהלום לשם כך.
‏אנא ממך.
‏אני לא בטוחה אם היה לי כינוי אי פעם.
‏מה אכתוב?
‏משהו שיבלבל אותם.
‏"בריל"!
‏"בריל"?
‏בסדר.
‏הוא מתחרז עם "פריל" (סכנה).
‏תחזירי אותו למקום.
‏טוב.
‏שנביט בתצלום? ‏-כן.
‏טוב.
‏ראשית...
‏טובלים אותו בתמיסה.
‏אתה יודע, כשנפגשנו בראשונה...
‏הייתי בטוחה שאתה הומוסקסואל.
‏מדוע?
‏האופן שבו שוחחת עם נשים,
‏הבנת נשים.
‏לאחר מכן מניחים אותו במים.
‏כאן?
‏שלא להזכיר את הירכיים הצרות שלך, ‏את הרברבנות ואת הדקדקנות שלך.
‏אני לא רברבן.
‏אתה רברבן להחריד.
‏אבל כעת אני רואה שאינך הומוסקסואל.
‏לאחר מכן מכניסים אותו למקבע.
‏ההליך כולו צפוי ומוסדר למדי.
‏היו כאן לפניי נשים בלי סוף.
‏נשים יפות.
‏ואז...
‏תולים אותו כאן.
‏מה דעתך?
‏זאת מרגרט שלא ראיתי בעבר.
‏איש לא ראה אותה בעבר. ‏-לא.
‏כי בתצלום הזה, את כבר לא נסיכה.
‏אני רוצה שתשלח את זה למישהו.
‏אפשר לרשום לך כתובת?
‏בוודאי.
‏ואז עליי ללכת.
‏את...
‏לא תישארי עוד קצת?
‏לא.
‏כאן מסתיים ההליך.
‏לעת עתה.
‏בסדר.
‏הגעת עם נהג?
‏כן, הוא ממתין בחוץ.
‏יופי. הוא יוכל לנסוע בעקבותינו.
‏זה כבוד גדול בעבורנו להתארח ‏בביתה היפה של הוד מעלתה.
‏החזיקי חזק.
‏תודה רבה על שבאתם. ‏-היה לנו לעונג.
‏תודה רבה.
‏אלוהים, חשבתי שזה לעולם לא יסתיים. ‏-כן, זה באמת נמשך זמן רב.
‏עוד ועוד ועוד...
‏אתה בהחלט לא הומוסקסואל.
‏תשמרי אותה אצלך.
‏לילה טוב.
‏אללי!
‏או-לה-לה!
‏הנה לך. ‏-סוף סוף.
‏חי נפשי! ‏-מה קרה?
‏נראה שהיא...
‏עירומה!
‏כן.
‏תרגום כתוביות: טלי מיכאלי