Okupili smo se ovdje...
ORIGINALNA NETFLIX SERIJA
pred Bogom i ovom zajednicom,
da bismo ovog čovjeka i ovu ženu sjedinili u sveti brak.
Božju instituciju iz vremena ljudske nevinosti
koja simbolizira mistični savez između Krista i Njegove Crkve.
Stoga ga nitko ne smije zlorabiti
ili stupiti u njega nepromišljeno, olako ili bezobzirno,
da bi zadovoljio tjelesne požude i apetite,
poput okrutnih zvijeri koje ništa ne razumiju.
Već pobožno, diskretno,
svjesno, promišljeno i bogobojazno.
U skladu s temeljima na kojima počiva brak.
Baš šarmantno. Hvala.
Vrlo svježe. Puno vitalnosti. Hvala.
Snimit ćemo još jednu kad budete spremni i...
Coline, bradu malo dolje. Malo dublje.
Hvala, prema meni. Bljesak!
-Za mladenku i mladoženju! -Za mladence!
Vjenčanja su grozna.
-Silno uznemiruju. -Osim ako nije riječ o vlastitom.
Još jedan par ode podići dvorac.
Spustiti rešetke, podići most.
-Kako to misliš? -Pa parovi to rade.
Okrenu se jedno drugome i više ih ne vidimo.
Što da onda radim, Billy?
Očito me nitko neće.
Previše ih to straši.
Mogu pokušati ja.
Ma daj, ti si prijatelj.
No nije li to prva odlika koju bi suprug trebao imati?
Nekoć ljudi nisu bili zbunjeni.
U brak se ulazilo na temelju razuma. Brak je bio konsolidacija imovine.
I zbog drugih stvari.
Zbog prijateljstva.
Vrijednosti.
Pogleda.
Uzgajali bismo pobjednike konjičkih utrka. Imali bismo hrpu djece.
-Billy. -Gledaj, upućen sam u stvari.
Poznajem pravila. Tvoja me obitelj zna i mislim da im nisam mrzak.
-Obožavaju te. -I ja tebe.
Oduvijek.
Znamo se oduvijek.
Mama je rekla nešto zanimljivo neki dan.
Rekla je da je prvih deset godina braka samo uvertira.
Da u desetoj godini često izbije kriza, no da je izgladiš, navikneš se,
i da tek tada brak nađe pravi ritam.
Misliš li da se to dogodilo nama?
Moguće.
Možda bismo ove godine mogli imati veliku zabavu u povodu godišnjice.
Da proslavimo hvatanje ritma.
Dobro.
Da?
Dobro. Margareta je.
Kako je bilo?
Istovremeno je bilo i zabavno i budilo želju za samoubojstvom.
Put je trajao vječnost.
-Mama je bila koma. -Je li?
Hvala Bogu, poslali su helikopter da nas vrati.
I imam grozan osjećaj da sam usred toga svega...
i sama pristala udati se.
Molim?
-Za koga? -Za Billyja Wallacea.
Zaboga.
Čestitam! Billy Wallace.
Isuse Kriste!
Znači, ako prihvatim, imam tvoj pristanak?
Da, naravno.
Potpuno to podupirem.
Filip i ja baš raspravljamo o zabavi za našu 10. godišnjicu braka,
a ti i Billy mogli biste tu prigodu iskoristiti za objavu zaruka ako želite.
To je lijepa ideja.
To smo onda dogovorili.
-Hvala. -Nema na čemu. Laku noć, Margareto.
BERIL
...možda biste mogli objasniti zašto satelit kruži oko Zemlje
umjesto da odleti u svemir ili padne na tlo.
Nisam sigurna što mislim o kruženju ruskog satelita oko Zemlje,
iznad naših glava. Što radi tamo gore?
Nominalno, prikuplja informacije o gustoći viših slojeva atmosfere.
Dakako, mračnija strana ove priče je cilj pokazivanja svima
razmjera ruske vojne moći i tehničke spremnosti.
Iz rakete iz koje je ispaljen satelit moguće je ispaliti nuklearnu raketu
na neprijateljski teritorij s velikom preciznošću.
Zamislite kako će to utjecati na Amerikance!
Neizbježno će posumnjati u vlastite sposobnosti.
Moramo ovu priliku iskoristiti da bismo pomogli Amerikancima
i da bismo se zajednički oduprli ruskoj prijetnji.
Tako je moguće popraviti anglo-američke odnose koji su se, kao što znate,
znatno pogoršali od sueske krize.
Da, kao što znate, nakon rata...
Čvrsto sam odlučio obnoviti posebne veze
između naših država.
Mnogo nas više toga veže od samo jezika i zajedničke povijesti.
To je svojevrsni brak.
Kao i u svakom braku, bit će uspona i padova,
no treba se potruditi da bi se stvari izgladile.
Kažu da je važno slušati.
U svakom braku.
Znači li to onda
da od ovog satelita možemo naučiti kao i Rusi?
I kako ćemo to obaviti?
Vozač bi me prvo trebao odbaciti, a tebe odvesti na postaju.
Ili mogu pričekati?
Mislim da to ne bi bilo mudro.
Zašto? Koliko ti treba s njime?
Dan. Možda dva.
To je posljednji put. Obećavam.
-Ne obećavaj ono što ne možeš ispuniti. -Ne...
Odlučna sam to okončati. Vrijeme je.
-Sada kad si premijer. -Da, jest.
Jedan, dva, tri, bljesak!
Prekrasno!
Zašto me uvijek Cecil Beaton
-fotografira za rođendan? -Što fali Cecilu?
Kad te slikao lani, svi su govorili kako si lijepa.
Ne, rekli su da sam slična tebi.
Istina.
Cecil stvara samo jedno. Bajke.
Da, ali radi to tako dobro.
I prema meni.
Malo manje brade, i...
Što vi mislite?
-Pozvala sam svoju novu dvorsku damu... -Veličanstvo.
...da kaže svoje mišljenje.
Budući da je bar jednom nogom u stvarnom svijetu.
Rođendanski portreti trebaju se mijenjati s godinama.
Poput osobe na slici. Trebaju prikazivati promjene karaktera. Složenost.
Stvarnost.
Nitko od nas ne želi složenost i realnost. Sjednite.
Ljudi imaju toga dosta u svojim životima.
-Žele im da im damo bijeg. -Uistinu, Veličanstvo.
Pokušajte zamisliti ovo...
Mlada žena, priprosto stvorenje. Sjedi u svojoj turobnoj praonici posuđa,
toliko je posla čeka, toliko posuđa treba oprati.
Kako li samo žudi za utjehom, nadom.
I ponovno. Jedan, dva, tri i bljesak!
Želi vjerovati da život ima smisla, da se ne sastoji samo od kućanskih poslova.
Otvori časopis i ugleda fotografiju Njezina Kraljevskog Visočanstva.
U tome veličanstvenom trenutku doživljava preobrazbu i postaje princeza.
Iz svoje čemerne, bijedne stvarnosti izdiže se u maštu.
Poslije će izaći iz kuće,
možda s novom maramom, za koju je štedjela.
Glavu će držati visoko, bit će nova osoba.
I sve zahvaljujući vama, Visočanstvo,
i idealu koji vi predstavljate.
I sada, jedan, dva, tri i bljesak!
Čudesno!
U dvadesetak godina koliko znamo tu izobličenu dizalicu
od Billyja Wallacea, je li ga ijedna pogledala kao poželjnog muškarca? Ikad?
Sigurno nije.
Kako da onda objasnimo to?
Upravo je telefonirao lord Blandford i rekao da je g. Wallace indisponiran.
Ne može biti "indisponiran" kad objavljujemo zaruke.
Spomenuo je ozljedu, ozbiljnu ozljedu.
Gdje je?
Visočanstvo, princeza Margareta.
-Mičite se. -Sranje!
-Nogu držite u zraku. -Billy?
U redu, je, Simpsone.
Što se događa? Večeras objavljujemo zaruke!
Nepredviđene okolnosti, bojim se. Izbila je svađa u sitne sate.
Jesi li pijan?
Ne budi takva. Morao sam nešto učiniti za bol.
-Pa što je bilo? -Čekaj da čuješ.
Umrijet ćeš od smijeha.
Tvoj prijatelj Tennant uzrujao se zbog mene.
Sukobio si se s Colinom?
Spomenuta je riječ "dvoboj".
Dvoboj?
Tennant je izazvao.
Malo djetinjasto u ovo doba.
No dvoboj je dvoboj pa sam se odazvao.
Tako postupa džentlmen.
Da ti budem posve iskren, malo se popilo te noći.
No zoru smo dočekali bistre glave i snažna srca.
Tennant je htio otići do Glena po pištolje svog oca.
To bi bilo smiješno jer je predaleko.
Blandford je ponudio svoje.
To je bila glupa pogreška.
Dvoboj nije samo test streljačkih vještina.
To je test karaktera.
Deset koraka!
Jedan, dva...
tri, četiri...
pet, šest...
sedam, osam, devet...
deset!
Šupak me pogodio u nogu! Strašno.
Preživio sam s manjom površinskom ranom.
Zašto je bio ljut na tebe?
Čudno, ali otkad se pročulo za naše zaruke,
našao sam se u središtu pozornosti.
Kao da je svaka zgodna djevojka tu vijest shvatila kao osobni izazov.
Nisam navikao biti kicoš, a još manje dobar ulov.
Čini se da me to lupilo u glavu.
Nešto sam malo mutio u Blenheimu.
Bila je prava ljepotica. Na filmu je, znaš. Glumica.
Tennant nas je našao i jako se naljutio.
Da, s razlogom.
Ti patetična, slaba, podla budalo.
Nikad se nisam ni htjela udati za tebe. Pristala sam samo iz samilosti.
Ili iz očaja.
I sad me ti vrijeđaš? Ti?
Takvi ne vrijeđaju ljude poput mene, nego su zahvalni.
Zbilja ne znaš sa ženama.
Pogledaj ovo lice. Sliku razočaranja i gađenja.
Ovako će te gledati svaka žena koju budeš poznavao.
Ovako će ti izgledati sljedećih 40 godina života.
Margareto...
Margareto!
Sranje!
Zamoljen sam da prenesem
da princeza Margareta večeras neće objaviti zaruke.
Rekla je da će sve objasniti.
-Sigurna sam da hoće. Hvala. -Milosti.
Dobro, smirite se.
Na nedavnoj turneji po Pacifiku, upoznao sam čovjeka koji mi je rekao:
"Moja žena je doktorica filozofije i mnogo je važnija od mene."
Na što sam odgovorio: "Da, i mi imamo taj problem u obitelji."
Kad se prisjetim početka našeg braka,
prisjetim se dvoje ljudi koji su se spojili u nekakvo zajedničko postojanje.
Deset godina.
Deset godina naučilo me da je tajna uspješnoga braka
u različitim interesima.
Različitim interesima, ali ne posve različitima.
Neobična je to stvar.
Vidite tu osobu cijelu, čak onaj dio
koji ta osoba sama ne vidi i pretpostavlja se
da ta osoba vidi taj skriveni dio vas.
Čovjek spozna više o svom partneru, nego o sebi samome.
I može biti teško šutjeti o tome pa morate...
Morate postići suglasje. Dogovor.
Sporazum.
Prihvatiti i loše i dobro.
No čudesno je...
što u teškoćama, kad tište vas problemi i bol,
tu nalazite voljeno biće.
Zato bih nazdravio.
U ime ljubavi.
U ime naše voljene zemlje.
U ime postojanosti.
U ime sljedećih veličanstvenih deset godina.
Dajem ih tebi, mon petit chou.
Lilibet.
Elizabeto.
Kraljice.
Za Kraljicu!
Javljamo se iz studija iz Alexandra Palacea.
Predsjednik Eisenhower pozitivno je govorio o posebnim vezama
koje postoje između Britanije i SAD-a.
Premijer Macmillan i ja učinit ćemo sve što možemo
da bismo ojačali i popravili duge veze koje spajaju...
Ali ne mogu. Ne mogu.
Želim samo tebe.
Pokušala sam ponovno s Haroldom.
Pokušavala i pokušavala.
Znam, znam.
Jednostavno ne mogu. Ne mogu podnijeti da me takne, da je blizu mene.
Njegova mi je slabost silno odbojna.
Njegova ljubav u meni budi gađenje.
Dobro jutro!
Dušo, kakav nered!
Vani je...
prekrasan dan.
Donijela sam nešto da te oraspoloži.
Sjajne Cecilove uratke.
Ovaj put je nadmašio samoga sebe.
Mogu ti reći koju bi ja odabrala za službenu rođendansku fotografiju.
Cecil se odmah složio.
Dakako, ti ćeš odlučiti.
-Što se tiče Billyja Wallacea... -Ne spominji to ime.
Cijelo jutro provela sam s njim na telefonu. Izbezumljen je.
-Zvala je mama pa baka... -Nikad neću razgovarati s njim.
Onda ćemo ti naći drugoga.
Ne želim da mi tražite ikoga.
Moritz, grof od Hessena.
Daljnji je rod.
Majka mu je bila katolkinja, no posjed im je netaknut.
I sjajno igra polo.
Nitko!
Netko je predložio princa Christiana od Hanovera,
potomka kraljice Viktorije.
Služio je u Luftwaffeu, ali nećemo mu to zamjeriti.
Znam koje su službene dužnosti dvorske dame,
pratnja na inozemnim putovanjima, rješavanje moje pošte.
Biste li mi pomogli i da se popnem preko zida i pobjegnem?
Ne mogu to više podnijeti.
Neki ljudi mi večeras dolaze na večeru.
Normalni ljudi?
Da, normalni su.
No na svoj su način i prilično posebni.
Možete ići.
I možda nisu pokorni.
To je u redu. Samo ako ispunjavaju glavne uvjete.
Koji su?
Da nitko ne uzgaja konje, posjeduje zemlju ili poznaje moju majku.
Pozor, svi!
Hej!
Poslušajte me!
Pozdravite našu počasnu gošću,
Njezino Kraljevsko Visočanstvo, princezu Margaretu.
Zdravo.
Jeste li spremni, milosti? Upoznat ću vas.
Na klaviru je Dudley.
A ovo je Shilpa.
Ako se osjećate malo izostavljeno, ako si mislite:
"Ovi šeprtlje i čudaci dobro se znaju."
Onda imate potpuno pravo.
Budite iskreni...
Jeste li upamtili ijedno ime?
Ne baš.
Ne sjećate se ni mene?
Upoznali smo se?
Jesmo.
Gdje smo se upoznali?
Možda ćete se prisjetiti.
A sada, gdje da počnemo...
Tamo u kutu.
Neodoljivi s dolčevitom boje senfa.
-Neodoljivi? -Ma dajte, najmanje devetka.
Sedmica.
Jeremy. Nasljednik čokoladnog carstva.
Oženjen s plavom ljepoticom preko puta.
-Ona je osmica. -Nije li?
U javnosti ostavljaju dobar dojam.
Ni privatno nisu loši. Više o tome drugi put.
Tko je sljedeći?
Naš rumeni, bucmasti prijatelj u šarenome.
Ken Russell, snima dokumentarce za BBC.
Svugdje putuje autobusom.
Vjerojatno nikada niste ni bili u autobusu.
-Nisam. -Šteta.
Upoznaš najbolje ljude.
Recite mi o ženi neobičnih očiju.
Barunica Frankenstein.
Glumila je s Borisom Karloffom u onom filmu. Glumica je.
Nikom nije jasno zašto je ostavila sjajnoga filmskog producenta
zbog dosadnog političara.
Zove se John Profumo.
Jebeno dosadan!
Istina je.
No stariji gospodin kraj njega...
O, ne. Znam tko je to. Pjesnik John Betjeman.
"Knjige iz Bootsa i seoski puteljci, Slobodan govor, slobodni ulaz...
Klasne razlike.
Razlike.
-Demokracija... -Demokracija...
i pravi jarci."
Baš tako.
Je li istina da ima dvije žene?
Nadam se.
Bolje ako ima tri.
Ne želimo ovdje nikoga konvencionalnog.
Pričajte mi o sebi.
-Zbilja se ne sjećate. -Ne.
Ja sam fotograf.
-Fotograf vjenčanja? -To je bila usluga. Ne bavim se time.
Nego čime?
Ovime.
-Ovo je vaše? -Da.
-Portreti. -Ne volim tu riječ.
-Tako je uskogrudna i tradicionalna. -Ispričavam se.
Što je to onda?
Ljudi. Lica. To je najzanimljivija tema koju sam otkrio dosad.
Ako nađete što zanimljivije, javite mi.
Sviđaju mi se.
Kao da uopće nema fotoaparata. Uhvatili ste ih nespremne.
-To je sreća zapravo. -Ružnoću ste učinili lijepom.
Prezirem poziranje, pretencioznost i glumatanje.
Vi ne?
Zato se bavite fotografijom?
Možda.
Možda je to način kako ući iza zatvorenih vrata.
-Nekih određenih vrata? -Samo vrata općenito.
Fasada je samo obilježje iza kojega se želi prodrijeti.
Površina je tako pusta, nije li?
Idealizirana verzija sebe koju ljudi žele pokazati me ne zanima.
Ono što ljudi kriju, to me zanima.
Ali dođete tako blizu.
Nije li to prilično nametljivo?
Jest. Fotografija je upravo to.
Imam malu Leicu, ništa posebno,
i prirodnu svjetlost, što znači da mogu vrebati.
Cijelo vrijeme se približavam,
i na kraju je to poput...
-To je... -Nametanje.
Intimnost.
-Biste li voljeli fotografirati mene? -Pa razmislit ću.
Pod jednim uvjetom.
-Slušam. -Kada dođete u moj otrcani studio,
svoje titule i princezu ostavite vani.
-Rado. -A za vrijeme trajanja fotografiranja,
činit ćete sve što kažem.
Nemojte me tako gledati.
Umirete od želje, priznajte.
Želje za čim?
Da pokorno slušate.
Vidim to.
To je prvi put da sam ušla u prostoriju, a da nitko nije ustao, naklonio se...
Neki su nastavili razgovor kao da me nema.
Oni koji su razgovarali, činili su to tako ravnodušno,
nonšalantno, bilo je to na rubu drskosti.
Jedan se posebno isticao.
-Tony. -Zacijelo Anthony.
Ne, insistirao je.
Tony. Armstong-Jones. Fotograf je.
-Poput Cecila? -Nimalo poput Cecila.
Ne može biti različitiji od Cecila.
Možda malo poput Cecila po tome da je homić.
-Zanimljivo, Elizabeth to poriče. -Koja Elizabeth?
Cavendish. Nazvala sam je sinoć da je sve ispitam.
"Kojih pet najvažnijih stvari trebam znati o njemu?"
-Zašto pet? -Ne znam. Čini mi se dobar broj.
Zašto ne tri?
On je zanimljiviji od tri.
Što je rekla?
Prva. Velšanin je.
-Je li to zanimljivo? -Ne osobito.
Imao je dječju paralizu kao dijete.
Da je strastven izumitelj.
I da nikad ne bi bio nešto tako jednostavno kao "samo homić".
Što to pobogu znači?
Nisam baš sigurna.
No nije da nisam spremna saznati.
Što je bilo peto?
-To je bilo peto. -Ne, to je bilo četvrto.
Dobro. Peto je...
Svidio mi se.
Da, to mi je jasno.
-Nosi prijezir u sebi. -Prema čemu?
Prema meni. Nama.
Prema svemu što predstavljamo.
Mislim da bi ti se svidio.
To je tako opasno kod njega.
Gore.
Dobro.
Pričekajte.
Odmah ću.
Nemojte se tako smiješiti.
Lijepo je, ali nemojte.
Prelijepo?
-Da za moj ukus. -A tako.
Želite da budem nelijepa?
Volio bih da budete svoji. Premda znam da tražim nemoguće.
Zašto?
Jer ne surađujem?
Jer nemate pojma tko ste. Pogled prema prozoru.
-Znam savršeno dobro. -Ne, nemate blage veze.
Prozor.
Ni mi ne znamo tko ste.
Mi ostali, izvan ograde Palače.
To je zato što vam serviraju bajke.
Ovakve.
Isuse.
Ispričavam se, ali...
Cecil je sramotan.
Dobar je prema obitelji.
Zašto biste vi marili za obitelj?
Jesu li dobri prema vama?
To je moja obitelj.
Da.
Ali ono s Peterom Townsendom.
Okrutno.
Je li zbilja onako dosadan kakvim se činio?
Bio je pristojan i stara garda.
Lako je to ismijavati.
Lako je i žudjeti za time.
Nedostaje li vam?
Katkad.
Uspio sam. To je to.
Idemo k meni na piće?
-K vama? Gdje je to? -Obucite se pa ću vam pokazati.
Dakle, ovo je dom.
Prekrasno je.
Viski ili Cinzano?
Viski, molim.
Tko je ona?
-Prijateljica. -Kakva prijateljica?
Prijateljica.
A ova? Niste li je mogli malo oraspoložiti?
To je Sarah Macmillan, premijerova kći.
Je li zapravo? Priča se da nije.
-Kažu da je kći Boba Boothbyja. -Ne!
Kažu da veza traje 30 g., premijeru pod nosom. Zamislite.
Mislim da se nikada neću udati.
Tako treba.
Užasna stvar.
Sreću čini tako nedostižnom.
Što je ovo?
Nešto na čemu radim. Dizajn.
Krhko je. Ustanite!
Ispričavam se.
Pogledajte ovo. Ovo bi vas moglo zabaviti.
-Ljudi su se potpisali imenima? -Nadimcima, da.
-Tko je Tigar? -Cleo Laine.
-Doušnik? -Dirk Bogarde.
Gle, već imate princezu.
To je Tony Richardson.
Hoćete li se vi potpisati?
Imam dijamant za tu svrhu.
Dajte.
Nisam sigurna da sam ikad imala nadimak.
Što da napišem?
Nešto što će im zavarati trag.
Beril!
Beril?
Dobro.
Zvuči kao pogibelj.
Vratite.
Dobro.
-Hoćemo li pogledati fotografiju? -Da.
Dobro.
Prvo...
kemikalije.
Znate, kad smo se prvi put sreli...
bila sam uvjerena da ste homić.
Zašto?
Zbog toga kako razgovarate sa ženama.
Kako razumijete žene.
Onda stavite u vodu.
Ovamo?
Da ne spominjem vaše uske bokove,
taštinu i pedantnost.
Nisam tašt.
Nepodnošljivo ste umišljeni.
Ali sada vidim da niste homić.
Onda je stavite u fiksir.
Ova rutina je puna prakse i odvija se kao po loju.
Mnoge su žene bile ovdje prije mene.
Prelijepe žene.
Onda...
Je objesimo.
Što kažete?
Margareta kakovu nisam vidio.
-Nitko je prije nije vidio. -Nije.
Jer na ovoj fotografiji više niste princeza.
Želim da je pošaljete nekom.
Mogu li vam ostaviti adresu?
Naravno.
Onda moram ići.
Biste li...
Biste li ostali još malo?
Ne.
Tu postupak prestaje.
Zasad.
Dobro.
Jeste li došli s vozačem?
Da, čeka me vani.
Dobro, onda nas može pratiti.
Počašćeni smo što nas je Veličanstvo ugostilo u svome prekrasnom domu.
U Malaji imamo mnogo prekrasnih mjesta.
Držite se.
-Hvala što ste došli. -Bilo nam je zadovoljstvo.
Hvala najljepša.
-Mislio sam da ovo nikad neće prestati. -Potrajalo je.
Trajalo je, trajalo i trajalo.
Definitivno niste homić.
Zadržite je.
Laku noć.
Mili Bože!
O, la la!
-Evo ga. -Napokon.
-Vidi, vidi! -Što?
Izgleda kao da je...
gola!
Da.
Prijevod titlova: Kristijan Nikolić