EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
THÜRINGER WALD TYSKLAND 1945
Hvor langt er der, Loesch?
Ligeud.
-Stands her, menig. -Stop.
Tag skovlene.
Før an, Loesch.
Spred jer.
Her.
Begynd at grave.
Vi har fundet noget.
MARBURG SLOT
Her er den.
-Hvad forlanger han? -Frihed i et land efter eget valg.
Og en generøs pensionsydelse resten af sit liv.
Jamen, lad os først se, hvor godt det er.
Få det oversat.
UDENRIGSMINISTERIET, LONDON
DUBLET
FORTROLIGT
-Kan De ikke banke på? -Værsgo.
Kan jeg hjælpe, d'herrer?
Kom ind.
Værsgo.
Jeg må tale med premierministeren.
Jeg skal tale med kongen.
BESLAGLAGTE TYSKE DOKUMENTER MARBURG BIND X
Vi havde en mistanke.
Disse dokumenter må aldrig offentliggøres, Winston. Aldrig.
Publicering kan gøre alvorlig skade på nationale interesser.
Den mest alvorlige.
Det, som står skrevet her, bringer den største skam over familien.
Folket ville med rette aldrig tilgive os.
Harringay Arena i London trækker over 11.000 ved første møde i England
for de amerikanske evangelister ledet af Billy Graham.
Hr. Graham iført skifergråt jakkesæt og et anstændigt slips
holder sin tale på et lilla draperet podium.
Biblen lærer os, at vi alle gør uret.
Vi var alle faret vild. Vi vendte os hver sin vej.
Og når man vender sig...
Det er ikke just betryggende at opleve religiøs vished
i så ungt et menneske.
-Han er ikke så ung. Han er på min alder. -Netop. Et barn.
Moralsk autoritet og åndelig vejledning bør komme fra nogen med lidt livserfaring.
Ikke fra en, der lærte det ved at sælge børster fra dør til dør i North Carolina.
Der er en ydmyghed ved det, som jeg kan lide.
Græder de?
Billy Graham har talt til over halvanden million mennesker...
-Hvad sker der for dette land? -Han opsummerer sit korstog...
Folket græd ikke under krigen. Nu tuder de som små børn.
Det er en opfordring til en vækkelse, der får alle mænd og kvinder til
at vende tilbage til kontorer og butikker
og virkeliggøre Kristi lære i deres hverdagsliv.
Jeg prædiker ikke om fortvivlelse, men om håb.
Håb for individet, håb for samfundet, håb for verden.
De møder op i stimer for en amerikansk fanatiker.
Han er ikke fanatiker.
Han råber. Kun fanatikere råber.
Når man lukker sine øjne,
lukker man også af for at lytte til Guds vej,
og man foretrækker sine egne meninger frem for Guds.
Man når til et punkt, hvor ens egen ondskab fremstår som det gode,
og Guds godhed fremstår som det onde.
Vi siger tillykke til dig
Vi siger tillykke, kære Trooper
Vi siger tillykke...
-På tre. -Tillykke, Trooper! God hund.
Flot skud! Bravo.
Godt klaret.
Nu taber vi.
Nej tak.
Hvor er dit gode humør blevet af, skat?
Du ser meget elegant ud.
En hat!
-Deres hat, hr. -Godt, hvad synes I?
-Fremragende! Prægtigt! -Jeg kan ikke lide det.
-Nej. Jeg kan ikke gå ud sådan her. -Hvorfor ikke?
Så kan jeg da være dronning en enkelt gang.
Vil du gerne høre, hvad jeg har foretaget mig i dag?
Det samme som alle andre dage.
Jeg stod sent op. Klokken var over 11. Så inspicerede jeg haven.
Frokost med folk uden betydning.
-Mine venner. -Folk uden betydning.
Jeg troede aldrig, jeg skulle sige det,
men et liv i sus og dus har altså sine begrænsninger.
Ligesom et liv sammen med dig.
Mit motto som prins af Wales var "Ich dien." "Jeg tjener."
Dybt i mig sidder en trang til at tjene mit land.
Jeg har brug for et arbejde, et formål.
-Ikke nu igen. -Jo.
Jamen hvor forventer du at kunne få arbejde?
Jeg vil tage til London for at få sat gang i noget.
Ved du, hvad der også ligger til din familie? Vrangforestillinger.
Du må ikke rejse ind i landet eller få et arbejde.
-Jo, ifølge min advokat. -Har du talt med George?
-Hvorfor har du ikke sagt det? -Det gør jeg nu.
Jeg har stadig allierede. Betydningsfulde allierede.
Sandhedsdisciple, fortalere for retfærdighed,
der kan mobilisere støtte...
...og starte en kampagne for tilgivelsen af en tidligere konge.
Til sidst en anmodning fra regeringen, Deres Majestæt,
om De vil åbne den nye lufthavn i Gatwick.
De foreslår nogle datoer. Den 3. juni ser ud til at passe bedst.
-Ja, fint. -Og det var alt.
Tak, Michael.
-Jo, lige en ting! -Deres Højhed.
Hvis jeg ønsker at møde pastor Graham, kan det så arrangeres?
Missionæren?
Ja.
Det kræver lige lidt overvejelse.
Det er vel muligt, at en invitation ville kunne omfatte
en prædiken i All Saints-kapellet på Windsor med efterfølgende privat frokost?
Storartet.
Vi bliver dog nødt til at passe på,
at en invitation eller forbindelse til pastor Graham
ikke bliver opfattet som en støtte til hans... korstog,
som ikke er foreneligt med Deres rolle som kirkens overhoved.
Jeg stoler på, at du har styr på det. Var der noget, du ville?
Ja, altså...
Hans Kongelige Højhed, hertugen af Windsor, er kommet med en anmodning.
Hvorfor?
-For at få lov til at rejse ind i landet. -Afvist!
-Grundet research til en bog, han skriver. -Om hvilket emne?
Sådan bliver man en ægte mægtig konge: En håndbog.
Det sagde han ikke.
Han kunne vel bo på Kensington Palace.
Han vil faktisk bo hos sin ven, major Metcalfe.
Fruity? Men bor han ikke i Surrey?
-Sussex, tror jeg nok. -Det er fint.
-Væk fra offentligheden. -Jo længere væk, des bedre.
Så det er altså et "ja".
-Nej! -Jo.
-Nej. -Jo.
Ja, lad ham bare komme.
Javel.
PUBLICERINGSAFDELING FOR BESLAGLAGTE TYSKE DOKUMENTER
-Godmorgen. -Godmorgen, hr.
-Er papirarbejdet færdiggjort? -Ja.
-Tak. -Denne er til hr. Sweet.
-Denne... -Godmorgen, Margaret.
Godmorgen, hr. Monsieur Robert.
Javel.
MÅ IKKE PUBLICERES
AFSLUTTET
BESLAGLAGTE TYSKE DOKUMENTER MARBURG VOL. X
Kast et blik på det her.
Det er praktisk talt et forbud.
Med forlov.
Kender De til det her?
Ja.
Som historikere har vi pligt til at fortælle sandheden, ingen undtagelser.
For hvad er det så ellers, vi laver? Beskytter nazister?
Vi beskytter noget andet.
Jeg kan intet gøre.
-Men det kan han. -Det er sandt.
Jeg har adgang til USA's udenrigsministeriums dubletter.
Inklusive den her.
Intet hindrer den amerikanske regering i at publicere det, når den britiske nægter.
"Min kæreste skat, Peaches,
lad os håbe, resten af turen ikke er lige så jammerlig som rejsen hertil.
Det var en ubehagelig overfart på grund af dårligt vejr.
Selskabet på skibet var også forfærdeligt.
Simple og uinteressante mennesker
plagede mig om at tage en drink med dem eller spille kort.
Ved ankomsten til London kom jeg i lidt bedre humør,
da en stor flok imødekommende tilhængere råbte mit navn
og lettede på hattene.
Og min niece, dronningen, havde sendt en af rustvognene.
Senere på aftenen frygtede jeg, at det skulle blive endnu værre,
da vi ankom til Fruitys ret triste lille hus et sted i Sussex."
-Fruity. -Deres Kongelige Højhed.
-Er alt vel? -Ja tak.
-Deres Kongelige Højhed. -Kære ven.
"Men som altid overgik George sig selv og afslørede forarbejdet, han havde gjort."
Det sande formål med dette visit må ingen få at vide.
Får nogen nys om Hans Kongelige Højheds "jobsøgning",
vil det muligvis anskues som overtrædelse af aftalen efter tronafsigelsen.
Hans Kongelige Højhed bliver måske
ikke kun bedt om at forlade landet, men også uden en pension.
Så dette visit skal først og fremmest opfattes som et litterært et.
-Jeg går ud fra, De kom forberedt. -Jeg har medbragt fjer og blæk.
Ikke desto mindre
har jeg startet en kampagne og samlet venner og tilhængere.
De første tilkendegivelser er lovende.
Walter Monckton vil gerne holde en middag,
og vi har fået "ja" fra Lord Salisbury, Lord Beaverbrook,
Lord Dudley, den amerikanske ambassadør og udenrigsministeren Selwyn Lloyd.
Cecil Beaton og Noel Coward vil gerne holde en middag for Dem.
Åh, den kære Cecil...
...og hans uspiselige mad.
Tusind tak. Bare en lille.
Behøver vi virkelig?
Bær over med mig. Jeg er interesseret.
Kan du ikke bare sige, at jeg er ude at synde?
Nej.
Ranglet fyr, synes du ikke?
Jeg synes, han er ret nydelig.
En dørsælger i et rædsomt blankslidt jakkesæt.
-Hvor er hans kasse? -Kasse?
-Den, han opbevarer børsterne i. -Åh nej. Se nu. Kom. Vi er sent på den.
Hårbørster. Gulvbørster. Tandbørster.
Ti så stille, Philip.
Da jeg overvejede dagens prædiken,
tænkte jeg på forskellige emner, der ligger mig personligt på sinde,
men jeg vil begynde med et enkelt spørgsmål.
Hvad er et kristent menneske?
Biblen giver os svaret. I Kolossenserbrevet 1:27 står der,
at et kristent menneske er en person, i hvem Gud bor.
Kristus i eder.
Herlighedens håb.
Det betyder, at man har et personligt forhold
til Jesus Kristus.
Det møde har fundet sted.
I har modtaget Kristus som frelser.
Det er, hvad det vil sige at være et kristent menneske.
Jeg nød det ganske meget.
De taler med en vidunderlig klarhed og vished.
Det virker meget betryggende.
Det er jeg ikke den eneste, der synes. Det gør resten af landet også.
Ja, vi var selv overraskede over det store fremmøde.
Virkelig? Det bør De ikke være.
I en mere og mere kompleks verden
har vi alle brug for vished, og den giver De os.
Det er skam ikke mig, men de hellige skrifter.
Jo, men De forklarer det vældigt godt.
Jeg nød virkelig bare at være en del af menigheden i dag,
at blive belært, at blive vejledt.
Som overhoved for den anglikanske kirke i forhold til rang
står selv ærkebiskopperne af York og Canterbury under mig.
Over mig er kun Gud.
-Det må føles ensomt af og til. -Ja.
Derfor er det dejligt som dronning af og til at kunne forsvinde og være...
Et simpelt kristent menneske.
Ja.
Dybest set ser jeg mig bare som et simpelt kristent menneske.
Det er de kristne værdier i mig, der rodfæster mig, vejleder mig.
Definerer mig.
Har De altid været så god en taler?
Jeg var faktisk et genert barn.
Det passer ikke.
Da jeg selv var et genert barn, har jeg svært ved at tro på det.
Det er sandt, Deres Majestæt.
Første gang jeg talte offentligt, var jeg 12 år. Det var i skolen.
Skoleinspektøren sagde til min mor, at jeg var et naturtalent,
at jeg havde en særlig evne.
Jeg har intet imod, han er i landet.
Det er ordet "korstog", der bekymrer mig.
Hvis pastor Graham er korsfarer, antydes det, at vi er hedninge.
Det vil jeg ikke være med til.
-Hr. Wheeler-Bennett. -Undskyld mig.
Hr. premierminister. Tak, fordi De vil se mig.
De gav mig intet valg. "En presserende sag."
Deres gruppe af besværlige historikere?
Engagerede historikere. Principfaste historikere.
-Er det den sagsmappe, det drejer sig om? -Ja.
Lad os se på det.
-Nå, der er I. Konspiratorer, alle sammen. -Deres Kongelige Højhed.
Er gardinerne trukket for? Er der overflod af landsforrædere?
Tusind tak, George.
-Godt, De er her, Cecil. -Javel.
-Bobbety. -Goddag.
-Er alt vel? -Ja tak.
Tak for det, Walter.
Vi ved alle, hvorfor vi er samlet her i aften.
Vi skal forsøge at hjælpe vores kære ven, Hans Kongelige Højhed,
i hans stræben efter...
Finalen på dette triste drama.
Og gøre det til et storslået historisk drama. Han søger arbejde.
Et formål.
Det er derfor, jeg er kommet. For at spørge jer, mit krigsråd,
min... min hjernetrust af politikere, kunstnere og filosoffer.
-Et job i militæret måske? -Ja, hvorfor ikke?
Jeg blev udnævnt til generalmajor, knyttet til den britiske militærmission i Frankrig
ved krigens start, som forbindelsesofficer mellem os og franskmændene. Det nød jeg.
En stilling i Handelsministeriet?
-Hvilken slags stilling? -Promovere landets økonomiske interesser.
Ja.
Den rette person i rette stilling
vil kunne bidrage med meget til landets økonomi
ved at sætte skub i vores hårdt tiltrængte dollarreserver.
En mand med charme, kontakter, indflydelse.
Og magien ved at være tidligere konge.
Virker det hele ikke lidt uhæderligt, Walter,
alle disse grådige forretningsmænd, antydningen af fortjeneste og egennytte?
Jeg synes bedre om det med en stilling som forbindelsesofficer.
-Hvad med en diplomatpost? -Det lyder som en god idé.
Har amerikanerne ikke omrejsende ambassadører nu om dage?
Jo, der er i øjeblikket to i London.
Det ville være det ideelle.
Jamen, jeg tror, vi har...
"Min kæreste skat, Peaches.
Jeg har færre bekymringer nu.
Monckton holdt faktisk sit løfte,
og det virker, som om hans venner gerne vil hjælpe mig.
Nu kan jeg kun vente,
mens de diskret foretager henvendelser på mine vegne.
Jeg ville have sagt 'vente og bede',
men lysten til bøn er væk, når jeg betragter
det vanvid, der er forbundet med den amerikanske missionær her.
Hvad er der sket med folket i dette land,
når de som lemminger vender sig mod korstogsentertaineren fra Charlotte
for inspiration?
Jeg har hørt rygter om, at Shirley Temple endda inviterede fjolset til
at prædike i kapellet i Windsor.
Kan du forestille dig banaliteten ved de meningsudvekslinger?
Selvtilfredsheden, selvros og hykleri.
Det må have været en absurd begivenhed.
Det er ved at være sengetid, og når mit hoved rammer puden
uden dig ved min side, kan jeg med sandhed sige, at alt er vel.
I dag var en god dag.
Din kærlige mand, David."
-Godmorgen. -Informeret og klar?
Hun venter.
Jeg fik besøg i går eftermiddag af John Wheeler-Bennett.
Seniorhistorikeren, der står for publicering af de tyske krigsdokumenter,
som informerede mig om, at denne regering ikke har andet valg
end at publicere visse materialer, som både min forgænger, Winston Churchill,
og Deres afdøde fader forsøgte at standse.
-Hvilke materialer? -Marburg-dokumenterne, Deres Majestæt.
Jeg vidste, at det ville hjemsøge os.
Kort tid efter krigens afslutning var nogle britiske tropper...
Amerikanske.
Amerikanske tropper
anholdt en tysk soldat, da han ville trække sig tilbage fra...
Treffurt. Nær Eisenach. I det centrale Tyskland.
Jeg erindrer ikke soldatens navn.
Løjtnant von Loesch.
Det viste sig, at soldaten var Hitlers private oversætter.
Assistent for Hitlers private oversætter, Deres Højhed.
Hitlers private oversætter var dr. Schmidt, dr. Paul Schmidt.
Du må gerne fortælle historien, Michael. Værsgo.
Tak.
Da hans kontorer blev rømmet...
...bad dr. Schmidt sin assistent, von Loesch,
om at bortskaffe alle hemmelige dokumenter, som var placeret i arkiver.
Von Loesch brændte på behørig vis langt de fleste.
Men han opbevarede i smug de mest værdifulde dokumenter
i håb om at kunne anvende det til at få sin frihed og undgå retsforfølgelse.
Blandt de dokumenter, som von Loesch gemte,
var der en sagsmappe angående britisk-tyske forhold
særligt forholdet mellem den tyske overkommando
og Hans Kongelige Højhed, hertugen af Windsor.
Virkeligheden overgik uden tvivl vores værste frygt.
DUBLET
-Vi forsøgte at standse det. -Din sending.
Vi vidste ikke, at amerikanerne fik en kopi...
Nu insisterer de på, at dette bind af Marburg-dokumenterne...
...skal publiceres.
Denne mand lod du af uforklarlige grunde rejse ind i landet.
Jeg håber ikke, at du er sart.
Tak, Joe.
UDENRIGSMINISTERIET
-Deres Kongelige Højhed. -Hr. udenrigsminister.
-Værsgo. -Tak.
De har loyale og ihærdige venner.
Tak.
Som følge af henvendelserne og efter at have overvejet det grundigt
ser det ud til, at der er forskellige muligheder.
Fortsæt endelig.
Den første mulighed, De bør ser på, er rollen som ambassadør i Frankrig.
For en lykkelig og formålsbetonet fremtid.
-Hørt! -Hans Kongelige Højhed.
Hans Kongelige Højhed!
"Min kæreste skat. Jeg mødtes med udenrigsministeren i dag,
som har formået at finde tre stillinger, hvori jeg kan gøre mig nyttig
og have betydning. Jeg er ufatteligt glad.
Disse stillinger giver mig mulighed for at tjene mit land og gøre en forskel.
I forhold til at få grønt lys er det efter regeringens mening givet.
Der er kun en enkelt forhindring tilbage: At få kronens velsignelse.
Det involverer en tur tilbage til det miserable mausoleum:
Buckingham Palace.
Jeg tæller minutterne, indtil jeg er tilbage i dine arme igen.
Din kærlige mand, David."
Hertugen af Windsor, Deres Majestæt.
Deres Majestæt.
-Ja, det er første gang, du er tilbage. -I dette værelse, ja.
Det var mig, der valgte farven. Fransk grå.
Så hvad skyldes æren?
Jeg formoder, det angår den bog, du er ved at skrive.
Faktisk kommer jeg i et andet ærinde i dag. Et job.
Selvom jeg tydeligvis ikke længere er en ung mand,
er jeg dog heller ikke gammel og kan måske på nyttig vis tjene kronen.
Du havde muligheden for at tjene dette land. Den største mulighed.
Du gav afkald på den.
Det skyldtes den måde, min kone blev behandlet på,
ikke fordi jeg ikke ville tjene landet.
Nå, men et par idéer dukkede op...
...i forhold til et arbejde, og det kræver både regeringens og din velsignelse.
Inden jeg kom og forstyrrede dig,
forsikrede jeg mig, at jeg havde regeringens opbakning,
og jeg er blevet garanteret den støtte.
-Hvilket arbejde angår det? -Der er faktisk tre muligheder.
Den første er ambassadørposten i Frankrig.
Premierministeren og udenrigsministeren er ikke glade for ambassadøren Gladwyn Jebb.
Og den anden mulighed?
Som forbindelsesofficer for Handelsministeriet.
Og den tredje?
Som højkommissær med arbejde for Commonwealth-kontoret
for at beskytte og promovere britiske interesser rundt om i verden.
Det ville passe mig godt,
da det fokuserer på den praktiske side af det diplomatiske arbejde.
At vise gæstfrihed.
Jeg er sikker på, du vil kunne udføre arbejdet fint i alle tre stillinger.
Men i lyset af det, jeg for nylig har fået at vide om...
Om hvad?
Vedrørende begivenheder, der fandt sted, mens du var i Lissabon under krigen.
-Fra hvem? -Fra statsdokumenter.
-Hvilke statsdokumenter? -Tyske statsdokumenter.
Amerikanske historikere støttet af de franske og de britiske
truer nu med at offentliggøre dem.
Hvad indeholder de dokumenter helt præcist?
Breve og telegrammer.
Meddelelser, der i detaljer beskriver dit forhold til den tyske overkommando.
Jamen det er jo noget sludder.
I et telegram fra 1940
fremgår det, at du overvejede at gå imod regeringen offentligt
og love din støtte til fred med Tyskland, og dermed gå imod min far, kongen.
I et andet står der, at til gengæld for din støtte
tilbød den tyske regering dig et hjem i Spanien,
hvor du i fred og sikkerhed kunne afvente krigens afslutning,
mens dine landsmænd ofrede sig.
Jeg rejste til Bahamas, som den britiske regering beordrede.
Ja, du blev beordret til Bahamas på grund af dine synspunkter.
I disse dokumenter citeres du for at sige, at Førerens ønske om fred
stod i overensstemmelse med dit eget synspunkt.
Du er for ung til at erindre det. Det er jeg desværre ikke.
Hitler og hans håndlangere var engang vores venner.
Som konge var jeg engageret i idéen, inderligt engageret i,
at England og Tyskland aldrig skulle være fjender igen
efter første verdenskrigs rædsler.
Folk glemmer, der ikke var antydninger af, hvordan Hitler ville blive.
Man kan diskutere, om det var os, der var skyld i, at han blev til et uhyre
ved at nægte at være allierede. Dette er pointen.
Folk har et standpunkt.
De klapper sig selv på skulderen for deres store dyd,
men hvad er konsekvensen? Endnu en grotesk krig.
Endnu flere millioner døde.
Når det, der betød alt for mig, var fred.
I den henseende beder jeg dig om at slutte fred med mig i dag.
Elizabeth. Briterne er et fornuftigt folkefærd.
De vil aldrig tro på disse påstande om mig.
De vil afskrive disse dokumenter for det, de er:
Løse rygter og tysk propaganda.
Er alt vel?
Må jeg spørge dig om din mening?
Selvfølgelig. Angående hvad?
Tilgivelse.
Du godeste. Hvad har jeg nu gjort?
Nej, det er ikke dig.
Onkel David.
-Det er vist på tide, at vi tilgiver ham. -Du må da være skør.
-Man kan ikke tilgive den mand. -Hvorfor?
Det, han gjorde mod landet.
Det var andre tider. Han har forklaret det hele for mig.
-Ja, sikkert. -Philip.
Tilgivelse betyder meget for mig.
Jeg siger det ikke tit, så hvis jeg gør, vil du måske tage det alvorligt.
Bed... bed Tommy Lascelles om at mødes med dig.
Hvad?
Fortæl ham om det, du har i sinde.
-Jeg kan da ikke hidkalde ham. -Hvorfor ikke?
For det første er han pensioneret.
Jamen så aflæg ham et uofficielt besøg. Til et glas sherry eller te.
Eller blod, eller hvad end uhyret drikker.
Udspørg ham om din onkel.
Han var hans privatsekretær, da han regerede.
Han ved det hele.
-Deres Majestæt. -Tommy. Kommer jeg til ulejlighed?
-Du er midt i et slag! -Ja.
Du må ikke sige noget.
Åh ja, de uniformer. Det må være 1800-tallet?
Ja.
Det er hertugen af Wellingtons fane.
Meget flot.
Så det er Waterloo.
Salamanca.
Hvad er det her?
Tropper i Sir Edward Pakenhams tredje infanteridivision.
-Har du fået dem fremstillet? -Det var en gave.
Fra Deres bedstefar, da jeg arbejdede for ham.
-Skal vi? -Ja.
Jeg foreslår at lade hertugen af Windsor vende tilbage til det offentlige liv.
Som et eksempel på en kristen i et kristent land bør han tilgives.
Deres Majestæt, det ville...
...efter min mening... være forkert.
Hvorfor?
Før De træffer en beslutning,
bør De være i fuld besiddelse af alle kendsgerningerne.
-Jeg har læst Marburg-dokumenterne. -Også jeg.
Jeg sagde "fuld besiddelse".
-Så der er mere. -Ja.
Hertugen af Windsor tydeliggjorde sin troskab, da han blev konge.
Han omgav sig med en ny type af hoffolk.
Mænd såsom Carl, hertugen af Sachsen-Coburg, en kendt nazist.
Han delte fortrolige allierede dokumenter med hertuginden af Windsor,
der, som vi formoder, delte seng...
tilgiv mig... med den tyske ambassadør, hr. Ribbentrop.
Det blev så slemt, at regeringen
måtte holde op med at lægge hemmelige papirer i hans røde kasse.
Men vi behøvede ikke at bekymre os, for så var det, at han abdicerede.
Han havde lovet at trække sig fra det offentlige liv,
men nu ved vi, at det ikke var hensigten.
Hvorfor valgte parret ellers at besøge Hitler i Tyskland?
Heil Hitler!
Føreren betegnede turen som et uofficielt statsbesøg,
så det er ikke overraskende, at det var på samme tur,
i Hr. Hess' hjem, at planen blev udklækket.
En plan, der skulle genindsætte hertugen af Windsor som konge af England...
...og effektivt forråde og detronisere Deres kære afdøde far,
og til gengæld ville de tyske styrker få frie tøjler i hele Europa.
Tyske tropper fik lovning på at måtte undertrykke kolonioprør om nødvendigt.
De besøgte SS-træningsskoler
og de første versioner af koncentrationslejre.
Selvfølgelig havde man ikke set de sande grufuldheder endnu.
Ikke desto mindre aflagde han visit.
Skal jeg fortsætte?
Da et tysk fly styrtede ned i Belgien
med hele Hitlers militærplan om invasionen af Frankrig om bord,
fortalte hertugen med det samme sine nazistvenner,
at allierede styrker havde fundet og indbragt denne uvurderlige information.
Det gav Tyskland tid til at ændre planer.
På mindre en måned havde tyskerne indtaget Paris.
Men det værste var nok, at hertugen
fortalte den tyske regering, at beslutsomheden i England
over for det tyske luftbombardement var svækket, og den vedvarende bombning,
det vil sige nedslagtningen af hans egne landsmænd og tidligere undersåtter,
ville, og jeg citerer, "snart gøre England villig til at slutte fred."
Problemerne i verden kan opsummeres med et enkelt ord på fire bogstaver:
S-Y-N-D
Synd.
I Salmernes bog 58 står: "De ugudelige er frafaldne fra fødslen,
løgnerne er vildfarne fra moders liv."
Gud ser mennesket inderst inde.
Gud ser, hvordan man er helt inderst inde.
Man er måske udadtil dannet, fin, kultiveret,
en gejstlig med høj anseelse i samfundet, men er hjertet langt fra Gud?
Jeg har nøje overvejet din anmodning om at tjene dit land.
Jeg var opsat på at hjælpe dig, og når jeg ser på det hele...
...al den tid, der er gået, og min egen kærlighed til dig
talte det til fordel for det.
Men?
Men alt taget i betragtning... kan jeg ikke gå med til det.
Jeg behøver vel ikke minde dig om i forhold til aftalen efter abdikationen,
at du kun må vende tilbage til Storbritannien med regentens tilladelse.
Ja.
Jeg kan ikke give dig den tilladelse.
Hvem har fyldt dig med den gift? Din mor?
-Nej. -Tommy Lascelles?
-Det er min egen beslutning. -Men du har jo ikke nogen mening.
Derfor er alle så begejstrede for dig.
Den sidste regent med egen mening var mig, og derfor smed de mig ud.
Godt så. Jeg skal nok forsvinde.
Men lad mig spørge dig.
Hvem har skadet monarkiet mest?
Jeg med min egenrådighed eller jer med jeres umenneskelighed?
Vi holdt os for øjne og ører over for alt det, der blev sagt om dig.
Vi affærdigede det som opdigtning,
som ondsindet sladder i lyset af dit valg om at afgive tronen.
Men da sandheden kom frem i lyset...
Sandheden!
Det er en hån mod selve kristendommens centrale læresætninger.
Der er ingen chance for, at jeg vil tilgive dig.
Spørgsmålet er: Hvordan i alverden kan du tilgive dig selv?
Hvordan har Deres tur været?
-Er alt vel med hertuginden? -Deres Kongelige Højhed!
Godmorgen.
-Vi har tilladelse til at publicere det. -Mange tak.
-Pastor Graham, Deres Majestæt. -Deres Majestæt.
Det er pænt af Dem, at De ville komme igen.
Værsgo. Sid ned.
Pastor Graham...
Jeg bad Dem komme i dag,
fordi der er noget, jeg meget gerne vil høre Deres mening om.
Ja?
Tilgivelse.
Mener De, at der findes omstændigheder,
hvor man er en god kristen, men alligevel ikke kan tilgive?
Den kristne lære er tydelig på det punkt. Der er ingen, der ikke kan tilgives.
Da Jesus hang på korset, bad han Herren tilgive dem, der dræbte ham.
Ja.
Men... vi må huske på hans ord.
"Thi de vide ikke, hvad de gøre."
Den tilgivelse var betinget.
Det er rigtigt, men han tilgav dem alligevel.
Gud tilgiver os alle. Hvordan skulle vi kunne forkaste Guds eksempel?
Vi er kun dødelige.
Ja, det er vi alle. Det er vores skæbne, men vi skal ikke være ukristne.
Løsningen på at være ude af stand til at tilgive er,
at man selv beder om tilgivelse.
Ydmygt og oprigtigt, og man beder for dem, man ikke kan tilgive.
Beder du for mig?
-Ikke denne gang. -Kom nu. Læg et godt ord ind for mig.
Vi ved jo alle sammen, at Gud lytter til dig
som overhoved for hans kirke.
Du er jo fuld.
-Det benægter jeg ikke. -Flyt dig.
Men ikke ligeså fuld som nogle af mine drikkevenner i aften.
-Kan du gætte hvem? -Det tør jeg ikke.
Din kæ... Din kæ...
Din kære mor var en af dem.
Hvad?
Og Tommy Lascelles var den anden.
-Nej. -Jo!
Jeg ved det. Frygtelig tanke.
Men vi blev enige om at lægge vores historiske forskelligheder bag os
for at fejre det, vi har til fælles.
-Og det er? -Dig.
Og den heroiske måde, du smed det usle fjols ud på i dag
med halen mellem benene.
-Det var næppe heroisk. -Det var fuldt ud heroisk.
Og lad nu være med at begynde på at sige, at det er at svigte kristendommen.
-Det er det. -Nej, det er ej.
Du beskyttede dit land, og du beskyttede din families omdømme.
For ikke at tale om at have fordrevet Satan fra Edens have.
Det er Kristi lære i hvilken som helst bog.
Så du får en guldstjerne af Jesus.
Og en guldstjerne af mig.
Hvad laver du?
-Nej! -Jo.
-Nej. -Åh jo, skat.
-Kom her. -Nej!
Tekster af: Lene Bundgaard