NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
THÜRINGENIN METSÄ SAKSA 1945
Kuinka kauas vielä, Loesch?
Suoraan vain.
-Pysähdytään, sotamies. -Seis.
Lapiot mukaan.
Näyttäkää tietä, Loesch.
Hajaannutaan.
Tässä.
Alkakaa kaivaa.
Nyt löytyi jotain.
MARBURGIN LINNA
Tässä se on.
Mitä hän haluaa vastineeksi?
Vapaus hänen valitsemassaan maassa. Ja reilu eläke loppuelämäksi.
Katsotaan ensin, miten arvokkaita nämä ovat.
Käännetään.
ULKOMINISTERIÖ, LONTOO
KOPIO
ERITTÄIN SALAINEN
Ettekö osaa koputtaa?
Voinko olla avuksi?
Sisään.
Puhun pääministerin kanssa.
Haluan kuninkaan puheille.
Haltuun otettujen Saksan asiakirjojen yksikkö: Marburg-kansiot osa X
Tätä me kaikki epäilimme.
Nämä paperit eivät saa nähdä päivänvaloa, Winston. Eivät koskaan.
Julkaisu voisi vahingoittaa vakavasti kansallista etua.
Erittäin vakavasti.
Nämä kirjoitukset saattavat perheemme suureen häpeään.
Kansa ei antaisi meille koskaan anteeksi. Syystä.
Harringayn areenalla Lontoossa -
yli 11 000 ihmistä odottaa ensi kertaa Britanniaan saapuvia -
Billy Grahamia ja amerikkalaisia evankelistoja.
Harmaaseen pukuun ja solmioon pukeutunut herra Graham -
puhuu yleisölleen purppuraan verhotulta korokkeelta.
Raamatussa sanotaan, että me kaikki olemme eksyneet.
Me kaikki vaellamme eksyksissä. Kukin meistä on poikennut omalle tielleen.
Ja kun me poikkeamme...
Harvinaista eikä järin vakuuttavaa. Noin vahva usko noin nuorena.
-Ei hän ole nuori. Hän on minun ikäiseni. -Aivan. Lapsi vielä.
Moraalinen auktoriteetti ja henkinen johtajuus -
vaativat jonkinlaista elämänkokemusta.
Ei riitä, että on myynyt harjoja ovelta ovelle Pohjois-Carolinassa.
-Siinä on nöyryyttä, josta pidän. -Itkevätkö nuo ihmiset?
Billy Graham on puhunut yli 1,5 miljoonalle ihmiselle...
-Mihin tämä maa on menossa? -Ristiretki kiteytyy tähän.
Kansa ei itkenyt edes sota-aikana. Nyt he nyyhkivät kuin pikkulapset.
Rukoilen herätystä, joka saa jokaisen miehen ja naisen -
palaamaan työpaikoilleen -
ja toteuttamaan Kristuksen opetuksia arjen suhteissaan.
Saarnaan Jumalan sanaa, en epätoivosta, vaan toivosta:
toivoa yksilölle, toivoa yhteiskunnalle, toivoa koko maailmalle.
Seuraavat laumoittain amerikkalaista kiihkoilijaa.
-Ei hän ole kiihkoilija. -Vain kiihkoilijat huutavat.
Kun suljette silmänne ja korvanne Jumalan tahdolta,
korvaatte pian Jumalan ajatukset omilla ajatuksillanne.
Alatte uskoa, että pahuutenne onkin hyvyyttä -
ja Jumalan hyvyys onkin pahuutta.
VILLA WINDSOR, PARIISI
Paljon onnea vaan
Paljon onnea, Trooper
Paljon onnea...
-...ja kolme. -Onneksi olkoon, Trooper!
Hyvä poika.
Hyvin ammuttu! Bravo.
Hienoa.
Nyt me olemme häviöllä.
Ei, kiitos.
Kultaseni. Piristyisit vähän.
Näytät häikäisevältä.
Hattu!
-Hattunne. -Mitä sanotte?
Loistavaa! Täydellistä!
En pidä näistä.
-En voi lähteä tämän näköisenä. -Miksi et?
Saan kerrankin olla kuningatar.
Kerronko, mitä päivääni on kuulunut?
Älä kerro. Samaa kuin muinakin päivinä.
Nousin myöhään, yhdentoista jälkeen.
Katsastin puutarhan. Lounastin joutavien ihmisten kanssa.
-He ovat ystäviäni! -Joutavia ihmisiä.
En olisi uskonut sanovani tätä, mutta nautiskelevalla elämällä on rajansa.
Kokeilepa elämää itsesi kanssa.
Mottoni Walesin prinssinä oli "Ich dien. Minä palvelen."
Minussa on syvään juurtunut tarve palvella maatani.
Kaipaan työtä, tarkoitusta.
-Ei kai taas... -Kyllä.
Mistä muka aiot löytää töitä?
Menen vain Lontooseen ja laitan pyörät pyörimään.
Sanonko, mikä muu on syvään juurtunutta suvussasi? Harhakuvitelmat.
Et pääse edes maahan, saati saa töitä.
-Lakimieheni sanoo toista. -Puhuit Georgelle etkä kertonut?
Kerron nyt!
Minulla on yhä merkittäviä liittolaisia.
Totuuden ja oikeuden puolestapuhujia, jotka voivat vaikuttaa mielipiteisiin -
ja kampanjoida sen puolesta, että entinen kuningas saa anteeksi.
Lopuksi: hallitus pyytää teitä avaamaan Gatwickin uuden lentoaseman.
Ehdotetuista päivämääristä meille sopisi kesäkuun kolmas.
-Hyvä on. -Siinä kaikki minun osaltani.
Kiitos, Michael.
-Vielä... -Vielä yksi asia.
Jos tahtoisin tavata pastori Grahamin, voisikohan asian järjestää?
Sen evankelistanko?
Niin.
Sitä täytyy miettiä...
Ehkäpä kutsu, johon sisältyy -
saarna Windsorin kappelissa ja yksityislounas sen jälkeen?
Mainiota.
On kuitenkin syytä varoa,
ettei pastori Grahamille esitettyä kutsua tai hänen tapaamistaan -
käsitetä tuen osoitukseksi hänen...
...ristiretkilleen.
Se ei sopisi rooliinne kirkon päänä.
Tiedät varmasti, miten toimia, Michael. Oliko muuta?
Kyllä vain...
Hänen kuninkaallinen korkeutensa Windsorin herttua esitti pyynnön.
Mitä pyyntö koskee?
-Lupaa saapua maahan. -Evätty!
-Tutkimustyötä tulevaan kirjaan. -Millaiseen kirjaan?
Täydellisen kuninkuuden oppaaseen.
Hän ei kertonut.
Kai hän voisi olla Kensingtonin palatsissa.
Hän menisi ystävänsä majuri Metcalfen luo.
Fruityn? Eikö hän asu Surreyssa?
-Sussexissa, luulisin. -Hyvä. Kaukana julkisuudesta.
Mitä kauempana, sitä parempi.
Vastaus on siis kyllä?
-Ei! -Kyllä.
Kyllä, hän voi tulla.
Haltuun otettujen saksalaisten sota-asiakirjojen julkaisuyksikkö
Huomenta.
-Tuliko työ valmiiksi? -Kyllä.
-Kiitos. -Tämä on herra Sweetille ja tämä...
-Huomenta, Margaret. -Huomenta.
-Monsieur Robert... -Hyvä on.
EI JULKAISTAVAKSI
SALAINEN
Haltuun otettujen Saksan asiakirjojen yksikkö: Marburg-kansiot osa X
Katsokaapa tätä.
Melkeinpä julkaisukielto.
Oletteko tietoinen tästä?
Olen.
Historioitsijoina velvollisuutemme on julkaista totuus. Ilman poikkeuksia.
Mitä me muutoin teemme? Suojelemme natseja?
Suojelemme jotakin muuta.
-Käteni ovat sidotut. -Hänen eivät ole.
Totta. Minä voin tutkia Yhdysvaltain ulkoministeriön kopioita.
Eli myös näitä.
Yhdysvaltain hallitus voi julkaista ne, jos Britannian hallitus ei sitä tee.
"Rakas kultaseni Peaches,
toivokaamme, että loppumatka ei ole yhtä kurja kuin alku.
Merimatka oli hyvin epämiellyttävä huonon sään vuoksi.
Matkaseura oli kammottavaa: laiva täynnä ikävystyttäviä ihmisiä,
jotka kärttivät minua lasilliselle tai korttipöytään.
Perillä Lontoossa mielialani koheni hieman,
kun suuri joukko vastaanottajia huusi riemuissaan nimeäni -
ja otti hatun päästään.
Veljentyttäreni, kuningatar, lähetti minulle yhden ruumisautoistaan.
Myöhemmin illalla pelkäsin pahinta,
kun saavuimme Fruityn ankealle pikku talolle johonkin päin Sussexia."
-Fruity. -Teidän Kuninkaallinen Korkeutenne.
-Mitä kuuluu? -Oikein hyvää.
-Teidän Kuninkaallinen Korkeutenne. -Baba hyvä.
"Mutta George oli loistava, kuten aina, ja kertoi, mitä oli jo tehnyt."
Vierailun todellinen syy ei saa paljastua.
Jos joku saisi vihiä Hänen kuninkaallisen korkeutensa "työnhausta",
se voitaisiin nähdä abdikaation jälkeen tehdyn sopimuksen rikkomisena,
ja Hänen kuninkaallinen korkeutensa voisi joutua poistumaan maasta -
ja jäädä vaille eläkettä.
Tätä matkaa tulee siis pitää ensisijaisesti kirjailijan matkana.
-Kai olet varustautunut? -Otin mukaan sulkakynän ja mustetta.
Olen jo käynnistänyt kampanjan. Kutsun mukaan ystäviä ja tukijoita.
Kaikki näyttää hyvin lupaavalta. Walter Monckton isännöi päivällisiä.
Mukana ovat myös lordi Salisbury, lordi Beaverbrook,
lordi Dudley, Yhdysvaltain suurlähettiläs sekä ulkoministeri Selwyn Lloyd.
Niin, ja Cecil Beaton ja Noel Coward järjestävät sinulle pienet illallisjuhlat.
Vanha kunnon Cecil...
-...ja hänen kelvoton ruokansa. -Tilkkanen vain, kiitos.
-Onko meidän aivan pakko? -Minun mielikseni. Tämä on kiehtovaa.
Etkö voi vain pahoitella, että lähdin tekemään syntiä?
En voi.
Hontelo heppu.
Aika komea minusta.
Kulkukauppias kammottavan kiiltävässä puvussaan.
-Missähän laatikko on? -Mikä?
-Se, jossa hän kuljettaa harjojaan. -Tule, ettemme myöhästy.
Hiusharjoja. Lattiaharjoja. Hammasharjoja.
Ole hiljaa, Philip.
Mietin saarnaani varten useita aiheita, jotka puhuttelevat minua itseäni.
Päätin kuitenkin aloittaa yksinkertaisella kysymyksellä.
Mikä on kristitty?
Vastaus löytyy Raamatun Kolossalaiskirjeen 1. luvusta.
Kristitty on se, jossa Kristus asuu.
Kristus teissä. Kirkkauden toivo.
Se tarkoittaa henkilökohtaista suhdetta Herramme Jeesuksen Kristuksen kanssa.
Kohtaaminen on tapahtunut. Olette saaneet Kristuksen vapahtajaksenne.
Sitä kristitty tarkoittaa.
Se oli oikein kaunista.
Puhutte selkeästi ja vakuuttavasti. Koen sen hyvin rauhoittavana.
Enkä ole ainoa. Koko maa lienee samaa mieltä.
Kuulijoiden määrä on totisesti yllättänyt meidät.
Niinkö? Eihän se ole mikään ihme.
Yhä monimutkaisemmassa maailmassa kaipaa varmuutta.
-Te tarjoatte sitä. -En minä, vaan Sana.
Niin, mutta te saatte sanan elämään.
Minulle oli suuri ilo olla vain seurakunnan jäsen,
jota opetetaan ja johdatetaan.
Olen anglikaanisen kirkon pää -
ja jopa Yorkin ja Canterburyn arkkipiispat ovat minua alempana.
Yläpuolellani on vain Jumala.
-Se on varmasti joskus yksinäistä. -Toden totta.
Siksi on niin ilahduttavaa, kun voi kuningattarenakin vain kadota ja olla...
Pelkkä kristitty.
Niin.
Pidän itseäni ennen kaikkea vain pelkkänä kristittynä.
Kristillisen elämän arvot ovat minun perustani. Ne johdattavat minua.
Ne määrittävät minut.
Oletteko aina ollut hyvä puhuja?
-Olin lapsena hyvin ujo. -Eihän?
Olin itse ujo lapsi, ja voin sanoa, että tuota on vaikea uskoa.
Totta se on.
Puhuin ensi kerran julkisesti kahdentoista ikäisenä koulussa.
Rehtori sanoi äidilleni, että olen luonnonlahjakkuus -
ja että minulla on puhumisen lahja.
En vastusta sen miehen vierailua. Sana "ristiretki" vain häiritsee minua.
Jos pastori Graham on ristiretkeläinen, me olemme pakanoita!
En taida hyväksyä sitä.
-Herra Wheeler-Bennett. -Suonette anteeksi.
Kiitos tästä, pääministeri.
Ei voi oikein kieltäytyäkään, jos asia on äärimmäisen kiireellinen.
Ne hankalat historioitsijat, niinkö?
Asialleen omistautuneet, periaatteelliset historioitsijat.
-Onko kyse tuosta kansiosta? -On.
Aloitetaan sitten.
-Täällähän te juonittelijat olette. -Teidän Kuninkaallinen Korkeutenne.
Onko verhot vedetty eteen? Onko ilma sakeanaan petosta?
George, kiitos tästä.
Cecil, hauska nähdä taas.
-Bobbety, mitä kuuluu? -Hyvää, kiitos.
Kiitos, Walter.
Me kaikki tiedämme, miksi olemme täällä.
Auttaaksemme rakasta ystävää, Hänen kuninkaallista korkeuttaan,
hänen pyrkimyksessään löytää...
Viimeinen näytös tähän surulliseen näytelmään.
Ja luoda sen tilalle suuri eepos.
Hän kaipaa työtä. Tarkoitusta.
Siksi olen täällä. Vetoamassa teihin, sotaneuvostoni jäsenet,
oman viisasten kerhoni poliitikot, taiteilijat ja filosofit.
-Ehkä jotain armeijaan liittyvää? -Miksipä ei.
Osallistuin kenraalimajurina sotilasoperaatioon Ranskassa,
kun sota alkoi. Toimin yhteystehtävissä, ja nautin siitä kovasti.
Entäpä tehtävä kauppavaliokunnassa?
Mitä tehtävä sisältäisi?
Britannian taloudellisten intressien edistämistä ulkomailla.
-Niin? -Oikea mies oikeassa tehtävässä -
voisi olla hyödyksi Britannian taloudelle vaikka kasvattamalla dollarivarantojamme.
Mies, jolla on charmia, yhteyksiä, vaikutusvaltaa.
Ja entisen kuninkaan lumovoimaa.
Eikö tuollainen ole hieman arveluttavaa, Walter?
Kansainvälisiä liikemiehiä, ahneutta, voittojen ja oman edun tavoittelua.
Pidin siitä, mistä oli puhe aiemmin. Niistä yhteystehtävistä.
-Entäpä diplomaattitehtävät? -Kuulostaa hyvältä.
Eikö amerikkalaisilla ole nykyään epävirallisia kiertäviä lähettiläitä?
Kyllä vain. Heitä on Lontoossa kaksi.
-Sellainen olisi mainiota. -Eiköhän tämä sitten...
"Rakas kultaseni Peaches. Mikä helpotus valtasikaan mieleni.
Monckton todella täytti lupauksensa,
ja hänen ystävänsä tuntuvat tahtovan auttaa minua.
Nyt minun täytyy vain odottaa, kun he vaivihkaa ajavat asiaani.
Sanoisin 'odottaa ja rukoilla', mutta rukoilusta meni maku,
kun näin sen järjettömän kohun amerikkalaissaarnaajan ympärillä.
Mikä tähän kansaan on mennyt,
kun se laumoittain hakee innoitusta joltain kiertävältä ristiretkeläiseltä?
Huhu kertoo, että Shirley Temple jopa kutsui sen narrin -
saarnaamaan Windsorin kappeliin.
Voitko kuvitella sitä latteuksien määrää?
Sitä omahyväisyyttä, omakehua ja tekopyhyyttä?
Se on varmasti ollut irvokas tilaisuus.
Nyt vuode kutsuu, ja vaikka painan pääni tyynyyn ilman että olet vierelläni,
voin vilpittömästi sanoa: kaikki on hyvin.
Tämä päivä kannatti elää.
Rakkaudella aviomiehesi David."
Huomenta.
-Onko kaikki valmiina? -Kyllä on.
Eilen iltapäivällä luonani kävi John Wheeler-Bennett,
saksalaisten sota-asiakirjojen julkaisusta vastaava historioitsija.
Hän ilmoitti, ettei hallituksella ole muuta vaihtoehtoa kuin julkaista tiedot,
jotka edeltäjäni Winston Churchill ja teidän isävainajanne halusivat salata.
-Mistä tiedoista on kyse? -Marburg-kansioista.
Nyt tämä asia sitten ilmestyi piinaamaan meitä.
Pian sodan päättymisen jälkeen eräät brittijoukot...
Amerikkalaiset.
Amerikkalaiset joukot -
pidättivät saksalaisen sotilaan, kun tämä oli vetäytymässä...
Treffurtista. Se on lähellä Eisenachia. Saksan keskiosassa.
En muista sotilaan nimeä.
Leutnant von Loesch.
Kävi ilmi, että kyseinen sotilas oli Hitlerin henkilökohtainen kääntäjä.
Hitlerin henkilökohtaisen kääntäjän avustaja.
Hitlerin henkilökohtainen kääntäjä oli Doktor Paul Schmidt.
Kerro sinä sitten, Michael. Ole hyvä.
Kiitos.
Kun toimistotiloja evakuoitiin...
...Dr. Schmidt pyysi avustajaansa von Loeschia -
hävittämään kaikki arkistoimansa huippusalaiset paperit.
Von Loesch poltti niistä suurimman osan.
Mutta hän piti salaa itsellään kaikkein arvokkaimman materiaalin -
neuvotellakseen itselleen vapauden ja välttyäkseen oikeudenkäynniltä.
Von Loeschin pimittämien papereiden joukossa -
oli kansio, joka liittyi brittiläis-saksalaisiin suhteisiin -
ja eritoten ylimmän natsijohdon -
ja Hänen kuninkaallisen korkeutensa Windsorin herttuan välisiin yhteyksiin.
Voi kai sanoa, että todellisuus on ylittänyt pahimmatkin pelkomme.
KOPIO
-Yritimme kovasti salata asian... -Siinä oli kaikki.
...tietämättä, että amerikkalaiset olivat saaneet kopion.
Nyt he vaativat, että kyseinen Marburg-kansio julkaistaan.
Tämän miehen te sitten päästitte takaisin maahan.
Ethän ole herkkävatsainen?
Kiitos, Joe.
ULKOMINISTERIÖ
-Teidän Kuninkaallinen Korkeutenne. -Ulkoministeri.
Olkaa hyvä.
Teillä on uskollisia ja sinnikkäitä ystäviä.
Kiitos.
Olen tutustunut heidän esityksiinsä ja harkinnut asiaa tarkoin.
-Meillä on useita vaihtoehtoja. -Jatkakaa vain.
Ensimmäinen vaihtoehto olisi suurlähettilään tehtävä Ranskassa.
Onnelliselle ja merkityksekkäälle tulevaisuudelle!
Hänen kuninkaalliselle korkeudelleen!
"Rakas kultaseni, tapasin tänään ulkoministerin.
Hän onnistui löytämään kolme pestiä, joissa voisin tehdä jotain merkittävää.
Olen todella onnellinen.
Niissä tehtävissä saisin palvella maatani ja vaikuttaa asioihin.
Hallitus on jo näyttänyt asialleni vihreää valoa.
Jäljellä on vain yksi haaste: tarvitsen kruunun siunauksen.
Se vaatii lyhyttä paluuta murheiden mausoleumiin,
Buckinghamin palatsiin.
Lasken minuutteja siihen hetkeen, jolloin olen taas syleilyssäsi.
Rakkaudella aviomiehesi David."
Windsorin herttua, Teidän Majesteettinne.
Teidän Majesteettinne.
-Ensi kertaa täällä paluunne jälkeen. -Tässä huoneessa, aivan.
Tuo harmaa oli minun valintani. "French Grey".
Mikä suo meille tämän ilon?
Kyse lienee uudesta kirjastanne.
Tulin erään toisen asian tiimoilta. Se liittyy työhön.
En toki ole enää nuori, mutten myöskään kovin vanha,
ja voisin ehkä olla hyödyksi kruunulle.
Teillä oli tilaisuus palvella tätä maata. Tilaisuuksista suurin.
Luovuitte siitä.
Syynä oli vaimoni kokema kohtelu, ei haluttomuuteni palvella tätä maata.
Esiin on noussut pari ajatusta.
Tehtävistä, jotka vaatisivat sekä hallituksen että kruunun siunauksen.
Toki ennen kuin tulin häiritsemään teitä, selvitin, tukisiko hallitus asiaani.
-Hallitus antoi tukensa. -Millaisista tehtävistä on kyse?
Vaihtoehtoja on kolme. Ensinnäkin suurlähettilään virka Ranskassa.
Pääministeri ja ulkoministeri eivät ole tyytyväisiä Gladwyn Jebbiin.
Entä toinen vaihtoehto?
Kauppavaliokuntaan liittyvä yhteystehtävä.
Entä kolmas?
Lähettilään toimi. Yhteistyötä kansainyhteisöministeriön kanssa.
Britannian etujen valvomista ja edistämistä maailmalla.
Se sopisi minulle. Diplomaattista työtä käytännön tasolla.
Kestitsemistä.
Uskon, että suoriutuisitte kaikista kolmesta työstä erittäin hyvin.
Mutta sen valossa, mitä olen hiljan saanut tietää...
Mistä?
Siitä, mitä tapahtui, kun olitte Lissabonissa sodan aikana.
-Keneltä tieto tuli? -Valtion papereista.
-Mistä valtion papereista? -Saksan valtion papereista...
...joita amerikkalaiset historioitsijat ranskalaisten ja brittien tukemina -
uhkaavat nyt julkaista.
Mitä ne paperit ovat?
Kirjeitä ja sähkösanomia.
Yhteydenpitoa teidän ja ylimmän natsijohdon välillä.
Silkkaa hölynpölyä.
Eräässä vuoden 1940 sähkösanomassa -
harkitsitte asettuvanne julkisesti hallitusta vastaan -
ja kannattavanne rauhaa Saksan kanssa vastoin isäni, kuninkaan, tahtoa.
Toisesta sähkeestä ilmenee, että tukenne vastineeksi -
Saksan hallitus tarjosi teille kotia Espanjasta,
jotta voisitte odotella sodan päättymistä turvassa, kun maanmiehiänne kuolee.
Lähdin Bahamalle hallituksemme ohjeiden mukaisesti.
Teitä kehotettiin lähtemään Bahamalle näkemystenne takia.
Näiden papereiden mukaan te sanoitte, että Führerin rauhanpyrkimys -
oli täysin teidän omien käsitystenne mukainen.
Olet nuori etkä muista kaikkea. Toisin kuin minä.
Hitler ja hänen kätyrinsä olivat aikoinaan ystäviämme.
Kuninkaana minulle oli äärettömän tärkeää pitää huolta siitä,
etteivät Englanti ja Saksa enää koskaan olisi vihollisia -
edellisen sodan kauhujen jälkeen.
Ihmiset unohtavat. Mikään ei antanut merkkejä siitä, mikä Hitleristä tulisi.
Voisi jopa sanoa, että me teimme hänestä hirviön,
kun emme suostuneet hänen liittolaisikseen. Siitä on kyse.
Ihmiset ottavat kantaa ja tekevät suuren numeron hyveellisyydestään.
Ja mitä siitä seuraakaan? Uusi irvokas sota.
Jälleen miljoonia kuolleita.
Minulle vain rauha merkitsi jotakin.
Siinä hengessä pyydän, että solmit nyt kanssani rauhan.
Elizabeth, britit ovat järkeviä ihmisiä eivätkä usko moisia syytöksiä.
He sivuuttavat ne paperit, koska ymmärtävät, mitä ne ovat.
Pelkkiä perusteettomia huhuja ja saksalaista propagandaa.
Onko kaikki hyvin?
-Voinko kysyä mielipidettäsi? -Tietenkin. Mistä asiasta?
Anteeksiannosta.
Mitä minä taas olen tehnyt?
Et sinä.
David-setä.
-Hänen on aika saada anteeksi. -Oletko seonnut?
-Et voi antaa hänelle anteeksi. -Miksi en?
-Se, mitä hän teki tälle maalle... -Ajat olivat erilaiset.
-Hän selitti kaiken. -Epäilemättä.
Philip.
Anteeksianto on minulle tärkeä asia.
En sano tätä usein, joten ehkä otat sanomani vakavasti.
Kutsu Tommy Lascelles puheillesi.
Mitä?
Kerro hänelle aikeistasi.
-En voi aina vain kutsua häntä. -Miksi et?
Hänhän on eläkkeellä.
Mene tapaamaan häntä epävirallisesti. Sherryn tai teen merkeissä.
Tai ihmisveren tai mitä se hirviö juokaan.
Kysy häneltä sedästäsi.
Entisenä kuninkaan yksityissihteerinä hän tietää kaiken.
-Teidän Majesteettinne. -Tommy, en kai häiritse kovin?
-Täällä taistellaan! -Niin.
Ei saa sanoa mitään.
Tuollaiset sotilaspuvut...
-1800-lukua? -Aivan.
-Ja tuo on Wellingtonin herttuan lippu. -Oikein hyvä.
Paikka on siis Waterloo.
Salamanca.
Entä nämä?
Sir Edward Pakenhamin kolmatta jalkaväkidivisioonaa.
Kauniita. Ovatko ne teetettyjä?
Lahja. Isoisältänne, kun olin hänen palveluksessaan.
-Menemmekö? -Toki.
Aion sallia Windsorin herttuan paluun julkisuuteen.
Ja kristittynä kristityssä maassa aion myös antaa anteeksi.
Teidän Majesteettinne, se olisi...
Minun mielestäni se olisi virhe.
Miksi?
Ennen kuin päätätte, teidän tulisi tietää kaikki tosiasiat.
-Olen lukenut Marburg-kansiot. -Niin minäkin.
Tarkoitan kaikkia tosiasioita.
-On siis vielä muutakin? -Niin on.
Windsorin herttua teki lojaliteettinsa selviksi heti kuninkaaksi tultuaan.
Hän kokosi ympärilleen uudenlaiset neuvonantajat,
joista yksi oli Saksi-Coburgin herttua Carl, tunnettu natsi.
Hän myös esitteli liittoutuneiden salaisia asiakirjoja Windsorin herttuattarelle,
joka puolestaan, näin uskomme, esitteli vuoteensa,
pyydän anteeksi... Saksan suurlähettiläälle, Herr Ribbentropille.
Lopulta hallitus ei enää voinut tuoda -
salaisia ja arkaluontoisia papereita kuninkaalle.
Huolemme loppuivat lopulta siihen, kun hän luopui kruunusta.
Hän lupasi vetäytyä julkisuudesta, mutta se jäi pelkäksi lupaukseksi.
Pariskunta päätti vierailla Hitlerin luona Saksassa.
Heil Hitler!
Führerin mukaan kyseessä oli epävirallinen valtiovierailu.
Ei siis ole yllätys, että juuri sen matkan aikana,
Herr Hessin kotona, laadittiin suunnitelma.
Aikomuksena oli, että Windsorin herttua palaisi Englannin kuninkaaksi,
pettäisi edesmenneen isänne ja syöksisi hänet vallasta.
Vastineeksi Saksan sotavoimat saisivat vapaat kädet Euroopassa.
Saksan joukot saisivat tarpeen vaatiessa jopa tukahduttaa siirtomaakapinan.
Vierailuun kuului käyntejä SS:n koulutuskeskuksissa -
ja keskitysleirien varhaisissa versioissa.
Todelliset kauhut tekivät toki vasta tuloaan,
mutta nuo vierailut ovat täyttä totta.
Jatkanko vielä?
Kun saksalaiskone syöksyi maahan Belgiassa -
mukanaan Hitlerin suunnitelma hyökkäyksestä Ranskaan,
herttua kiirehti ilmoittamaan natsiystävilleen,
että liittoutuneet olivat saaneet käsiinsä nuo arvokkaat tiedot.
Näin Saksa ehti muuttaa suunnitelmiaan.
Vain vajaa kuukausi sen jälkeen Saksa miehitti Pariisin.
Ehkä pahinta kaikista oli tämä. Herttua kertoi Saksan hallitukselle,
että Saksan ilmapommitukset alkoivat murentaa Britannian taistelutahtoa -
ja että jos pommituksia jatkettaisiin,
eli jos hänen maanmiehiään ja entisiä alamaisiaan yhä teurastettaisiin,
se saisi, kuten hän sanoi, Britannian pian taipumaan rauhaan.
Maailman ongelmat voidaan kiteyttää yhteen viisikirjaimiseen sanaan:
S-Y-N-T-I.
Synti.
Psalmi 58: "Luopuneita ovat jumalattomat äidin kohdusta asti,
eksyneitä valhettelijat hamasta äidin helmasta."
Jumala katsoo syvälle sisällesi.
Jumala näkee, millainen todella olet sisimmässäsi.
Voit ulkoisesti olla ylhäinen, hienostunut, sivistynyt,
kirkonmies, yhteisön arvostettu jäsen,
mutta onko sinun sydämesi loitonnut Jumalasta?
Olen pohtinut pyyntöänne saada palvella maatanne.
Olin halukas auttamaan ja harkitsin asiaa tarkoin.
Kulunut aika ja kiintymykseni teitä kohtaan -
puhuivat auttamisen puolesta.
Mutta?
Mutta kokonaisuuden huomioiden...
Ei sittenkään.
Muistanette varmaan, että kuten kruunusta luopumisen jälkeen sovittiin,
saatte palata maahan vain hallitsijan suostumuksella ja kutsusta.
Niin?
Katson mahdottomaksi myöntää sellaista lupaa.
Kuka syötti sinulle tuota myrkkyä? Äitisikö?
Ei.
Tommy Lascelles?
-Toimin oman mieleni mukaan. -Sinulla ei ole omaa mieltä.
Siksi olet niin suosittu.
Olin viimeinen omamielinen hallitsija. Siksi minut heitettiin ulos.
Hyvä on. Minä lähden.
Mutta saanen kysyä,
Kuka on vahingoittanut monarkiaa enemmän,
minä omapäisyydelläni vai te kaikki epäinhimillisyydellänne?
Me kaikki suljimme silmämme ja korvamme siltä, mitä teistä sanottiin.
Sivuutimme ne puheet pelkkinä sepitteinä -
ja kruunusta luopujaan liittyvinä julmina juoruina.
Mutta kun totuus lopulta tuli ilmi...
Totuus!
Se totuus halventaa jopa kristillisyyden perusperiaatteita.
En todellakaan voi antaa teille anteeksi.
Ja kysymys kuuluu: kuinka ihmeessä voitte antaa anteeksi itsellenne?
Kuinka matkanne sujui?
-Kuinka herttuatar voi? -Teidän Kuninkaallinen Korkeutenne!
Huomenta.
Saimme julkaisuluvan.
Kiitos.
-Pastori Graham, Teidän Majesteettinne. -Teidän Majesteettinne.
Kiitos, että soitte vielä aikaanne.
Käykää istumaan.
Pastori Graham. Kutsuin teidät, koska...
...tahtoisin kuulla mielipiteenne eräästä asiasta.
Mistä?
Anteeksiannosta.
Onko mielestänne olemassa tilannetta,
jolloin voi olla hyvä kristitty vaikka ei anna anteeksi?
Kristinopin kanta on tässä hyvin selvä. Anteeksiantamus kuuluu kaikille.
Ristillä Jeesus pyysi Herraa antamaan anteeksi hänen surmaajilleen.
Mutta...
...muistakaamme hänen sanansa.
"Sillä he eivät tiedä, mitä he tekevät."
-Kyse oli ehdollisesta anteeksiannosta. -Totta, mutta hän antoi silti anteeksi.
Jumala antaa meille kaikille anteeksi.
Keitä me olemme kieltämään Jumalan esimerkin?
Olemme pelkkiä kuolevaisia.
Olemme kuolevaisia, ja se on kohtalomme,
mutta meidän ei tarvitse olla epäkristillisiä.
Ratkaisu kyvyttömyyteen antaa anteeksi -
on pyytää itse anteeksiantoa. Nöyrästi ja vilpittömin mielin.
Ja rukoilla niiden puolesta, joille ei voi antaa anteeksi.
Rukoiletko minunkin puolestani?
-En tällä kertaa. -Heitä nyt parit rukoukset.
Sinua yläkerran isäntä kuuntelee, kun olet hänen kirkkonsa pää.
Olet juovuksissa.
-Niin olen. -Mene pois.
Mutta en läheskään niin juovuksissa kuin juomaseurani.
-Arvaatko, ketkä? -En uskalla.
Sinun ra...
Sinun rakas äitisi oli yksi heistä.
Mitä?
Ja Tommy Lascelles oli toinen.
-Eikä. -Kyllä!
Tiedän, kammottava ajatus.
Mutta me kaikki päätimme unohtaa vanhat erimielisyytemme -
ja juhlia yhtä hyvää, joka meitä yhdistää.
-Eli mitä? -Sinua.
Ja sitä, kuinka sankarillisesti -
ajoit sen typeryksen tiehensä häntä koipien välissä.
-Se tuskin oli sankarillista. -Oli, nimenomaan.
Äläkä vain ala paasata, kuinka epäkristillistä se oli.
-Se oli sitä. -Ei ollut.
Suojelit valtakuntaasi -
ja sukusi mainetta.
Ja onnistuit karkottamaan Saatanan Eedenin puutarhasta.
Teit varsinaisen Kristuksen työn.
Kultainen tähti Jeesukselta.
Ja kultainen tähti minulta.
Mitä sinä teet?
-Ei! -Kyllä, kultaseni!
-Tule. -Ei!
Tekstitys: Outi Kainulainen