‏- סדרה מקורית של NETFLIX -
‏- יער תורינגיה, גרמניה, 1945 -
‏זה עוד רחוק, לוש?
‏סעו ישר.
‏עצור בצד, טוראי. ‏-עצור.
‏קחו את המעדרים.
‏תראה לנו, לוש.
‏תתפרשו.
‏כאן.
‏התחילו לחפור.
‏מצאנו משהו.
‏- טירת מרבורג -
‏הנה זה.
‏- אדולף היטלר -
‏מה הוא מבקש? ‏-חירות במדינה על פי בחירתו
‏וקצבה נדיבה שתספיק לו לשארית חייו.
‏ובכן...
‏בואו נראה קודם כמה זה מוצלח.
‏שלחו את זה לתרגום.
‏- משרד החוץ, לונדון -
‏- שכפול -
‏- סודי ביותר -
‏אתה לא יודע לנקוש על הדלת? ‏-אדוני.
‏רבותיי, אפשר לעזור לכם?
‏היכנסו.
‏אדוני.
‏עליי לשוחח עם ראש הממשלה.
‏עליי לפגוש את המלך.
‏- מסמכים גרמניים מוחרמים, ‏מסמכי מרבורג, כרך עשר -
‏כולנו חשדנו בכך.
‏אסור שהמסמכים הללו יראו אור יום, ‏וינסטון. לעולם לא.
‏פרסומם יגרום נזק עצום למדינה.
‏עצום ביותר.
‏תוכן המסמכים ממיט בושה גדולה ‏על המשפחה הזאת.
‏אנשינו לעולם לא יסלחו לנו, ובצדק.
‏- זמן עבר -
‏היכל הארינגיי האדיר שבלונדון
‏מכיל יותר מ-11 אלף אנשים ‏בפגישה הראשונה המתקיימת בבריטניה
‏של שבט האוונגליסטים האמריקני ‏ובראשו הכומר בילי גרהם.
‏מר גרהם, ‏בחליפה בגוון אפור-כחול ובעניבה צנועה,
‏נושא את נאומו מעל הדוכן העטוף בסגול.
‏התנ"ך מלמד אותנו שכולנו טועים.
‏כולנו סטינו מדרך הישר ‏וכל אחד מאיתנו פנה איש איש לדרכו,
‏וכשזה קורה...
‏נדיר ואף מטריד לראות ודאות דתית
‏אצל אדם צעיר כל כך.
‏הוא לא צעיר, הוא בגילי. ‏-בדיוק. ממש ילד.
‏לדעתי סמכות מוסרית והדרכה רוחנית
‏אמורות להינתן על ידי אדם ‏שיש לו ניסיון בחיים.
‏לא על ידי מישהו שלמד את המקצוע ‏בעודו מוכר מברשות
‏מדלת אל דלת בקרולינה הצפונית.
‏אבל יש בכך ענווה, וזה מוצא חן בעיניי.
‏האנשים האלה בוכים?
‏בילי גרהם נאם לפני יותר ‏ממיליון וחצי אנשים...
‏מה קורה למדינה הזאת? ‏-כעת הוא מסכם את מסע הצלב שלו.
‏תושבי בריטניה מעולם לא בכו במהלך המלחמה.
‏עכשיו הם מתייפחים כילדים.
‏אני קורא לתקומה שתגרום לכל גבר ואישה
‏לשוב אל משרדיהם ואל חנויותיהם
‏וליישם את תורתו של ישו ‏בקשרי היום-יום שלהם.
‏הבשורה שאעניק לכם ‏אינה של ייאוש כי אם של תקווה.
‏תקווה לפרט, תקווה לחברה, תקווה לעולם.
‏הם הגיעו בהמוניהם לכבוד קנאי דת אמריקני.
‏הוא לא קנאי דת.
‏הוא צועק, יקירתי. רק קנאי דת צועקים.
‏כשאתם עוצמים את העיניים
‏ואוטמים את אוזניכם לדרכי האל,
‏לא רחוק היום שבו תעדיפו את רעיונותיכם שלכם ‏על פני אלו של אלוהים.
‏תגיעו לשלב שבו הרשע שלכם ייראה לכם טוב
‏והטוב של האל ייראה לכם כרשע.
‏- וילה וינדזור, פריז -
‏"יום הולדת שמח לך
‏יום הולדת שמח לך
‏יום הולדת שמח לך, טרופר היקר
‏יום הולדת שמח..."
‏כולם לחייך... ‏-יום הולדת שמח, טרופר!
‏כלב טוב.
‏פגיעה מדויקת! בראבו.
‏כל הכבוד.
‏עכשיו אנחנו מפסידים.
‏לא, אני לא רוצה.
‏יקירי, היכן שמחת החיים שלך?
‏את נראית נאה מאוד.
‏כובע!
‏אדוני, הכובע שלך. ‏-אז מה דעתך?
‏מקסים! מושלם!
‏זה לא מוצא חן בעיניי.
‏לא, אני לא יכול ללכת בצורה כזאת.
‏מדוע לא?
‏לפחות כך אזכה להיות מלכה פעם אחת.
‏רוצה לדעת מה עשיתי היום?
‏אל תגיד לי, בדיוק מה שאתה עושה בכל יום.
‏התעוררתי מאוחר, אחרי 11. ‏לאחר מכן סיירתי בגנים.
‏ואז סעדתי צהריים בחברת אנשים חסרי חשיבות.
‏הם חברים שלי! ‏-אנשים חסרי חשיבות.
‏מעולם לא חשבתי שאשמע את עצמי אומר את זה, ‏אבל באמת יש גבול לחיי תענוגות.
‏נסה חיים שבהם תיאלץ לחיות לצדך.
‏הקו המנחה שלי כנסיך ויילס ‏היה "איך דיאן". "אני משרת".
‏הצורך לשרת את ארצי נטוע עמוק בתוכי.
‏אני זקוק לעבודה, למטרה.
‏לא שוב העניין הזה. ‏-כן, שוב.
‏והיכן אתה מתכוון למצוא עבודה?
‏פשוט יהיה עליי לנסוע ללונדון ‏כדי להניע את העניינים.
‏שאומר לך מה עוד נטוע עמוק במשפחתך? ‏אשליות.
‏לא יאשרו לך להיכנס למדינה, ‏וממש לא יעניקו לך עבודה.
‏זה לא מה שאומר עורך הדין שלי. ‏-שוחחת עם ג'ורג'?
‏מדוע לא אמרת לי? ‏-אני אומר לך עכשיו.
‏עדיין יש לי בעלי ברית, את יודעת. ‏בעלי ברית חשובים.
‏חסידי האמת, פרקליטי הצדק,
‏שמסוגלים להטות דעות,
‏לפצוח במערכה
‏הקוראת למחילה למלך לשעבר.
‏דבר אחרון, גברתי, התבקשת מטעם הממשלה
‏לחנוך את נמל התעופה החדש בגטוויק.
‏הוצעו לנו כמה מועדים. ‏נדמה לי ששלושה ביוני הכי מתאים לנו.
‏כן, בסדר. ‏-וזה הכול מבחינתי.
‏תודה, מייקל.
‏שאלה לי אליך.
‏גברתי.
‏לו רציתי לפגוש את הכומר גרהם, ‏נראה לך שאפשר היה לארגן זאת?
‏האוונגליסט, גברתי?
‏כן.
‏ובכן, יהיה עליי לחשוב על כך בכובד ראש.
‏אני מניח שההזמנה כוללת
‏דרשה בקפלת כל הקדושים בווינדזור ‏ולאחריה ארוחת צהריים פרטית?
‏מצוין.
‏אך יהיה עלינו להישמר, גברתי,
‏פן ההזמנה או כל התרועעות בחברת הכומר גרהם
‏יתפרשו כתמיכה ב...
‏מסע הצלב שלו,
‏מה שיעמוד בסתירה לתפקידך כראשת הכנסייה.
‏אני בטוחה שתתמודד עם זה להפליא, מייקל.
‏גם אתה רצית לומר משהו?
‏כן.
‏הוד רוממותו, דוכס וינדזור, ‏כתב על מנת לבקש משהו.
‏מה?
‏אישור להיכנס למדינה... ‏-הבקשה נדחית.
‏במטרה לערוך מחקר לספר שבכוונתו לכתוב.
‏באיזה נושא?
‏"כיצד להיות מלך אדיר באמת, ספר הדרכה."
‏הוא לא אמר, גברתי.
‏אני מניחה שנוכל לאפשר לו ‏לשהות בארמון קנזינגטון.
‏בכוונתו לשהות אצל חברו, מייג'ור מטקלף.
‏פרוטי? אבל הוא לא מתגורר בסארי?
‏סאסקס, למיטב ידיעתי. ‏-טוב מאוד.
‏רחוק מעין הציבור. ‏-כמה שיותר רחוק, כן ייטב, לדעתי.
‏אם כך, את מסכימה.
‏לא! ‏-כן.
‏כן, אשר לו לבוא.
‏גברתי.
‏- ואדון הול, בקינגהאמשיר -
‏- יחידת פרסום ‏מסמכי מלחמה גרמניים מוחרמים -
‏בוקר טוב. ‏-בוקר טוב, אדוני.
‏סיימת את הטיפול בניירת? ‏-כן, אדוני.
‏תודה. ‏-זה למר סוויט.
‏זה ל... ‏-בוקר טוב, מרגרט.
‏בוקר טוב, אדוני. זה למר רוברט.
‏כן, גברתי.
‏- לא לפרסום -
‏- מסמכים גרמניים מוחרמים, ‏מסמכי מרבורג, כרך עשר -
‏תביט בזה.
‏אפשר לראות בכך צו מניעה.
‏אדוני.
‏אתה מודע לזה?
‏כן.
‏כהיסטוריונים מוטלת עלינו החובה ‏לפרסם את האמת ללא יוצאים מן הכלל.
‏אחרת, מה אנחנו עושים?
‏מגנים על נאצים?
‏מגנים על משהו אחר.
‏ידיי כבולות.
‏אך לא ידיו שלו.
‏נכון.
‏יש לי גישה לעותקים המשוכפלים ‏של מחלקת המדינה של ארה"ב.
‏כולל המסמך הזה.
‏דבר לא ימנע מהממשל האמריקני לפרסם ‏אם הממשלה הבריטית לא תעשה זאת.
‏"פיצ'ס היקרה לי מכול.
‏הבה נקווה כי שארית הנסיעה ‏לא תהיה אומללה כמסע עצמו.
‏חציית התעלה הייתה קשה ביותר ‏עקב מזג אוויר סוער.
‏שאר הנוסעים באונייה היו איומים אף הם,
‏אנשים פשוטים ומשמימים
‏שהציקו לי שאצטרף אליהם ‏למשקה או למשחק קלפים.
‏כשהגעתי ללונדון, מצב רוחי השתפר במקצת
‏הודות לקבוצה גדולה של תומכים ‏שקיבלו את פניי,
‏ קראו בשמי
‏והסירו את כובעיהם לכבודי.
‏אחייניתי, המלכה, אף שלחה אליי רכב שרד.
‏מאוחר יותר בערב, ‏חששתי שדברים ילכו מדחי אל דחי
‏כשהגענו אל ביתו הקטן והעגמומי משהו ‏של פרוטי, איפשהו בסאסקס."
‏פרוטי.
‏הוד רוממותך. ‏-מה שלומך?
‏טוב מאוד. ‏-הוד רוממותך.
‏בבה היקרה.
‏"אך ג'ורג' הצטיין כתמיד ‏וחשף את העבודה שאותה כבר ביצע."
‏מובן שאל לאיש לדעת ‏מהי מטרתו האמתית של הביקור.
‏אם מישהו יחשוד שהוד רוממותו מחפש עבודה,
‏זה עלול להתפרש כהפרת ההסכם ‏שנחתם לאחר ההתפטרות
‏והוד רוממותו עלול למצוא עצמו
‏לא רק מגורש מהמדינה, אלא גם ללא קצבה.
‏אם כך בראש ובראשונה עלינו לוודא ‏שהביקור נתפש כנסיעה למטרות ספרותיות.
‏בוודאי הגעת מצויד.
‏הבאתי נוצה ודיו.
‏בכל אופן,
‏כבר פצחתי במערכה
‏לגייס חברים ותומכים
‏וההיענות הראשונית מעודדת ביותר.
‏וולטר מונקטון הסכים לארח ארוחת ערב
‏וכבר קיבלנו אישור ‏מלורד סליסבורי, לורד ביברברוק,
‏לורד דאדלי, השגריר האמריקני ‏ושר החוץ, סלווין לויד.
‏ססיל ביטון ונואל קאוורד
‏הסכימו לקיים ארוחת ערב חגיגית לכבודך.
‏ססיל היקר...
‏והאוכל הלא אכיל שלו.
‏תודה רבה. רק אחד קטן.
‏אנחנו באמת מוכרחים לעשות את זה?
‏בוא לקראתי.
‏זה מעניין אותי.
‏לא תוכלי להמציא תירוץ? ‏לומר שאני חוטא איפשהו?
‏לא.
‏הוא ממזר צנום, מה?
‏בעיניי הוא נאה למדי.
‏סוכן מכירות מדלת אל דלת ‏בחליפה בוהקת מזעזעת.
‏היכן הארגז שלו? ‏-איזה ארגז?
‏שבו נמצאות המברשות שלו. ‏-לא, ראה...
‏בוא, אנחנו מאחרים.
‏מברשות שיער, מברשות רצפה, מברשות שיניים...
‏שתוק כבר, פיליפ.
‏בעודי חושב על תוכן הדרשה היום,
‏שקלתי כמה נושאים שמדברים אליי באופן אישי,
‏אבל חשבתי שאתחיל בשאלה פשוטה.
‏מהו נוצרי?
‏על פי התנ"ך, באיגרת אל הקולסים ‏פרק ראשון פסוק 27 כתוב
‏שנוצרי הוא אדם שבקרבו שוכן המשיח.
‏כלומר, ישו נמצא בתוככם,
‏תקוות התהילה.
‏פירוש הדבר הוא שיש לכם קשר אישי
‏עם ישו,
‏שהתקיים מפגש.
‏קיבלתם את ישו כמושיעכם.
‏וכך מגדירים נוצרי.
‏נהניתי מאוד מן הדרשה.
‏אתה מדבר בבהירות ובביטחון.
‏זה מרגיע מאוד בעיניי,
‏ולא רק אני חשה כך.
‏אני מתארת לעצמי שזה מרגיע ‏גם את שאר תושבי המדינה.
‏כן, הנוכחות המכובדת הפתיעה גם אותנו.
‏באמת? זה לא צריך להפתיע אותך.
‏בעולם שמורכבותו הולכת וגדלה,
‏כולנו זקוקים לוודאות, ואתה מעניק אותה.
‏לא אני מעניק אותה, כי אם כתבי הקודש.
‏כן, אבל אתה מבאר אותם היטב.
‏חשתי היום אושר גדול ‏משום שהייתי חלק מקהילת המאמינים,
‏זכיתי ללימוד, זכיתי להדרכה.
‏תבין, בשל היותי ראשת הכנסייה באנגליה,
‏אפילו הארכיבישופים הגדולים ‏מיורק ומקנטרברי נמצאים מתחתיי.
‏היחיד שנמצא מעליי הוא אלוהים.
‏את בוודאי חשה בדידות לעתים. ‏-נכון.
‏ולכן נחמד מאוד, כמלכה,
‏להיות מסוגלת להיעלם ולהיות...
‏נוצרייה פשוטה.
‏כן.
‏מעל לכול, אני אכן חושבת על עצמי ‏כעל נוצרייה פשוטה.
‏ערכי החיים הנוצריים הם אלה שמקרקעים אותי,
‏מדריכים אותי,
‏מגדירים אותי.
‏תמיד היית נואם מצטיין כל כך?
‏האמת היא שהייתי ילד ביישן.
‏לא.
‏כמי שהייתה ביישנית בילדותה,
‏עליי לומר שקשה לי מאוד להאמין לזה.
‏לא, גברתי, זה נכון.
‏כשדיברתי בפומבי בראשונה, ‏הייתי בן 12, בבית הספר.
‏המנהל אמר לאמי שלדעתו אני כישרון מולד,
‏שהתברכתי בכישרון.
‏אינני מתנגד לנוכחותו כאן.
‏הביטוי "מסע צלב" הוא שמטריד אותי.
‏אם הכומר גרהם הוא הצלבן, ‏משתמע מכך שכולנו עובדי אלילים!
‏איני בטוח שאני מסכים עם זה.
‏מר ווילר-בנט, אדוני.
‏סלחו לי.
‏ראש הממשלה. תודה על שהסכמת לפגוש אותי.
‏לא הותרת לי ברירה.
‏"עניין דחוף ביותר".
‏צוות ההיסטוריונים עושי הצרות שלך?
‏היסטוריונים מסורים. ‏היסטוריונים בעלי עקרונות.
‏זה המסמך המדובר?
‏כן.
‏הבה נתחיל.
‏הנה אתם, התככנים כולם.
‏הוד רוממותו.
‏הווילונות מוסטים? מעשה הבגידה בשיאו?
‏ג'ורג', תודה רבה.
‏ססיל, נחמד כל כך מצדך על שבאת. ‏-אדוני.
‏בובטי היקר. ‏-שלום, אדוני.
‏מה שלומך? ‏-טוב, תודה.
‏וולטר, תודה רבה לך.
‏כולנו יודעים מדוע אנחנו כאן הערב.
‏כדי לבדוק אם נוכל לסייע לידידנו היקר, ‏הוד רוממותו,
‏בחיפושו אחר...
‏מערכה אחרונה לדרמה העצובה הזאת.
‏וכדי להפכה למחזה היסטורי נפלא. ‏הוא מחפש עבודה.
‏מטרה.
‏לכן אני כאן.
‏על מנת לבקש מכם, יועצי המלחמה שלי,
‏אסופת היועצים שלי המכילה ‏פוליטיקאים, אמנים ופילוסופים...
‏תפקיד צבאי, אולי? ‏-מדוע לא?
‏מינו אותי למייג'ור גנרל ‏המסופח לכוח המשימה הבריטי בצרפת
‏בתחילת המלחמה, כדמות מקשרת
‏בינינו לבין הצרפתים. נהניתי מזה מאוד.
‏אולי משרה בוועדת המסחר.
‏איזו מין משרה?
‏קידום ענייניה הכלכליים של בריטניה ‏מחוץ למדינה.
‏כן. ‏-האדם המתאים במשרה המתאימה
‏עשוי לתרום רבות לכלכלת בריטניה
‏ולעזור להצמיח את יתרת הדולר ‏שהיא כרגע דלה למדי.
‏אדם שהתברך בחן, באנשי קשר, בהשפעה
‏ובקסם האופף את היותו מלך לשעבר.
‏אין זה מטונף למדי בעיניך, וולטר,
‏אנשי העסקים הבין לאומים רודפי הבצע האלה,
‏ניחוח הרווח והעניין העצמי?
‏לא, הכיוון שחשבנו עליו קודם לכן ‏מצא חן בעיניי, משרת דמות מקשרת.
‏אם כך, מה בנוגע לשירות הדיפלומטי?
‏הרעיון הזה מוצא חן בעיניי.
‏לאמריקנים אין שגרירים נודדים ‏לא רשמיים בימינו?
‏כן, יש להם שניים בלונדון כרגע.
‏משרה כזאת תתאים לי ביותר.
‏נדמה לי שיש לנו...
‏"פיצ'ס היקרה לי מכול.
‏איזה עול ירד מעל כתפיי.
‏מונקטון באמת סיפק את הסחורה
‏וחבריו באמת נראים נכונים לסייע לי.
‏כל שעליי לעשות כעת הוא לחכות
‏בעודם בוחנים את השטח בחשאי בשמי.
‏הייתי אומר 'לחכות ולהתפלל',
‏אך לא מתעורר בי שום חשק לתפילה בעודי סוקר
‏את הטירוף הסובב את האוונגליסט האמריקני ‏שמבקר כאן.
‏מה קרה לתושבי המדינה הזאת,
‏המופיעים בהמוניהם ‏בתקווה שאמן במה צלבן משרלוט
‏יעניק להם השראה?
‏גונבה לאוזניי שמועה ולפיה ‏'שירלי טמפל' אפילו הזמינה את הטיפש
‏לשאת דרשה בקפלת וינדזור.
‏את מתארת לעצמך את הנדושות באירוע שכזה?
‏הזחיחות, היוהרה והצביעות.
‏זה בוודאי היה מאורע תמוה ביותר.
‏וכעת עליי לשכב לישון ‏ולשם שינוי, כשינוח ראשי על הכר
‏כשאינך לצדי,
‏אוכל לומר בכנות שהכול טוב.
‏היום היה יום שבו לחיים היה ערך.
‏בעלך האוהב, דיוויד."
‏בוקר טוב, אדוני. ‏-הכול מוכן?
‏היא מוכנה לקבל אותך, אדוני.
‏אתמול אחרי הצהריים הגיע לבקרי ‏ג'ון ווילר-בנט,
‏ההיסטוריון הבכיר האחראי על פרסום ‏מסמכי המלחמה הגרמניים,
‏והוא הודיע לי שלממשלה לא נותרה בררה
‏אלא לפרסם חומרים מסוימים
‏שהן קודמי בתפקיד וינסטון צ'רצ'יל
‏והן קודמך, אביך המנוח, ניסו להצניע.
‏אילו חומרים?
‏מסמכי מרבורג, גברתי.
‏היה ברור שהעניין הזה ישוב לרדוף אותנו.
‏זמן קצר לאחר סיום המלחמה,
‏כמה חיילים בריטים...
‏אמריקנים.
‏חיילים אמריקנים
‏עצרו חייל גרמני בעודו נסוג מ...
‏טרפורט, ליד אייזנך. במרכז גרמניה.
‏אינני זוכרת את שם החייל.
‏סגן פון לוש, גברתי.
‏התברר שהחייל הזה היה ‏מתרגמו האישי של היטלר.
‏עוזר המתרגם האישי של היטלר, גברתי.
‏מתרגמו האישי של היטלר ‏היה ד"ר שמידט, ד"ר פאול שמידט.
‏טוב, ספר אתה את הסיפור, מייקל. שב נא.
‏תודה, גברתי.
‏בעת פינוי המשרדים שלו,
‏ד"ר שמידט
‏ביקש מהעוזר שלו, פון לוש,
‏להיפטר מכל המסמכים הסודיים ביותר ‏שאותם אחסן בארכיונים.
‏פון לוש אכן שרף את רובם המכריע,
‏אבל שמר בסתר את החומר יקר הערך ביותר
‏בתקווה שזה יאפשר לו לנהל משא ומתן ‏על חירותו ולחמוק ממשפט.
‏בין המסמכים שאותם שמר פון לוש,
‏מסמך אחד נוגע ליחסי אנגליה-גרמניה
‏ובפרט ליחסים בין בכירים נאצים
‏לבין הוד רוממותו, דוכס וינדזור.
‏אני חושבת שאפשר לומר ‏שהמציאות התעלתה על הפחד הגדול ביותר שלנו.
‏- שכפול -
‏עשינו הכול על מנת למנוע את הפצת המידע...
‏זה החומר שלך.
‏מבלי לדעת שנשלח עותק אל האמריקנים
‏שמתעקשים כעת כי הכרך הזה של מסמכי מרבורג
‏מוכרח להתפרסם.
‏מדובר באדם שבאופן בלתי מוסבר ‏התרת לו לשוב אל המדינה.
‏אני מקווה שיש לך קיבה חזקה.
‏תודה, ג'ו.
‏- משרד החוץ -
‏הוד רוממותך. ‏-שר החוץ.
‏בבקשה. ‏-תודה.
‏יש לך חברים נאמנים ועיקשים, אדוני.
‏תודה.
‏בעקבות בקשותיהם ו...
‏לאחר שחשבתי על העניין בכובד ראש,
‏נראה שכעת עומדות לפנינו כמה אפשרויות.
‏בבקשה.
‏ראשית אציע לך לשקול כהונה כשגריר בצרפת.
‏לחיי עתיד מאושר
‏ומלא מטרה.
‏לחיים. ‏-הוד רוממותו.
‏הוד רוממותו!
‏"ליקרה לי מכול. היום נפגשתי עם שר החוץ
‏והוא הצליח למצוא שלוש משרות ‏שבהן אוכל לעשות משהו מועיל
‏ובעל חשיבות. אני מאושר מאוד.
‏המשרות הללו יעניקו לי הזדמנות ‏לשרת את ארצי
‏ולחולל שינוי.
‏באשר לאישור, מבחינת הממשלה, ‏מותר לי להתחיל בפעילות.
‏נותר רק מכשול אחד:
‏לקבל את ברכת המלכה
‏ופירוש הדבר הוא ביקור קצר ‏במאוזולאום האומלל,
‏ארמון בקינגהאם.
‏אני סופר את הדקות ‏עד שאהיה שוב בזרועותייך.
‏בעלך האוהב,
‏דיוויד."
‏דוכס וינדזור, הוד מעלתה.
‏הוד מעלתה.
‏כן. אתה כאן בראשונה מאז שובך.
‏בחדר הזה, אכן.
‏זה היה הצבע שלי, אפור צרפתי.
‏ובכן, מדוע זכיתי בכבוד?
‏אני מניחה שזה קשור לספר החדש שאתה כותב.
‏האמת היא שבאתי הנה היום בעניין אחר.
‏עבודה.
‏אף שברור שאינני צעיר עוד,
‏אני עדיין לא קשיש,
‏ולפיכך עדיין מסוגל ‏לשרת את המלוכה באופן יעיל.
‏ניתנה לך הזדמנות לשרת את המדינה הזאת.
‏ההזדמנות הגדולה מכולן.
‏ויתרת עליה.
‏ויתרתי עליה בשל היחס לו זכתה רעייתי,
‏לא משום שלא רציתי עוד לשרת את המדינה.
‏בכל אופן, הובא לפניי רעיון או שניים,
‏לעבודות שלשמן אזדקק
‏לברכת הממשלה והמלוכה.
‏מובן שבטרם באתי הנה להטרידך
‏וידאתי כי תמיכת הממשלה עומדת לרשותי
‏והובטח לי שזה המצב.
‏באילו עבודות זכית לתמיכה?
‏הוצעו לי שלוש אפשרויות.
‏הראשונה היא תפקיד שגריר בצרפת.
‏ראש הממשלה ושר החוץ אינם נלהבים
‏מהשגריר הנוכחי, גלאדווין ג'ב.
‏והאפשרות השנייה?
‏איש קשר מיוחד לוועדת המסחר.
‏השלישית?
‏נציב עליון מטעם המשרד ליחסים בין-לאומיים
‏שתפקידו לקדם אינטרסים בריטיים ‏ברחבי העולם ולהגן עליהם.
‏אני חושב שזה יתאים לי,
‏שכן ההתמקדות היא בהיבט המעשי ‏של עבודת הדיפלומטיה.
‏אירוח.
‏טוב, בטוחתני שתצטיין ‏בכל אחד משלושת התפקידים הללו.
‏עם זאת, לאור מה שנודע לי באחרונה ‏בנוגע ל...
‏בנוגע למה?
‏בנוגע לאירועים שאירעו ‏כשהיית בליסבון במהלך המלחמה.
‏ממי?
‏ממסמכים מדיניים.
‏אילו מסמכים מדיניים?
‏מסמכים מדיניים מגרמניה
‏שהיסטוריונים אמריקנים, ‏בתמיכת הצרפתים והבריטים,
‏מאיימים כעת לפרסם.
‏ומה בדיוק מכילים המסמכים הללו?
‏מכתבים ומברקים.
‏תכתובות שבהן מפורטים יחסיך ‏עם בכירים נאצים.
‏זו שטות גמורה.
‏במברק אחד משנת 1940
‏כתוב ששקלת לצאת נגד הממשלה באופן פומבי
‏ולהביע את תמיכתך בשלום עם גרמניה
‏ובכך להמרות את פיו של אבי, המלך.
‏במברק אחר כתוב שבתמורה לתמיכתך,
‏ממשלת גרמניה הציעה לך מקלט בספרד,
‏שם תוכל להמתין בבטחה עד תום המלחמה
‏שעה שבני עמך מקריבים את חייהם.
‏נסעתי לאיי בהאמה בהוראת ממשלת בריטניה.
‏כן, קיבלת הוראה לנסוע לשם בשל דעותיך.
‏במסמכים הללו מפורט שאמרת ‏שרצונו העז של הפיהרר בשלום
‏תואם לחלוטין את השקפת עולמך.
‏את צעירה מכדי לזכור.
‏אני, לעומת זאת, זוכר.
‏היטלר ונאמניו היו פעם ידידינו.
‏כמלך הייתי תומך נלהב של העמדה
‏שלפיה אסור שאנגליה וגרמניה ‏יהיו שוב אויבות
‏אחרי זוועות מלחמת העולם הראשונה.
‏אנשים שוכחים שלא היה שום רמז מטרים ‏למה היטלר עתיד היה להפוך.
‏אפשר לטעון שאנו אלה שהפכו אותו למפלצת
‏בסירובנו להיות בעלי בריתו.
‏זה העניין כאן.
‏אנשים נוקטים עמדות.
‏הם משמיעים את דעת הרוב על מנת לקבל ‏טפיחה על השכם בשל צדיקותם הרבה,
‏ומה קורה כתוצאה מכך? מלחמה איומה נוספת.
‏עוד מיליוני הרוגים.
‏ולי אכפת היה רק מהשלום.
‏ברוח זו,
‏אני מבקש ממך להשלים איתי היום.
‏אליזבת, הבריטים הם אומה הגיונית.
‏הם לעולם לא יאמינו להאשמות האלה נגדי.
‏הם יראו במסמכים האלה מה שיש לראות בהם,
‏שמועות חסרות בסיס ותעמולה גרמנית.
‏הכול בסדר?
‏אפשר לשמוע את דעתך?
‏בוודאי. באיזה עניין?
‏מחילה.
‏אללי. מה עוללתי עכשיו?
‏לא, לא אתה.
‏דוד דיוויד.
‏אני חושבת שהגיע הזמן לסלוח לו.
‏יצאת מדעתך? אינך יכולה לסלוח לאיש הזה.
‏מדוע לא? ‏-מה שהוא עולל למדינה הזאת...
‏זו הייתה תקופה אחרת.
‏הוא הסביר לי הכול.
‏אני מתאר לעצמי.
‏פיליפ,
‏מחילה היא עניין חשוב לי מאוד.
‏אני לא אומר זאת לעתים תכופות, ‏לכן כשאני עושה זאת,
‏התייחסי לכך ברצינות.
‏תבקשי... תבקשי מטומי לסלס ‏לבוא לשוחח איתך.
‏מה?
‏וספרי לו על הצעד שהחלטת לנקוט אותו.
‏אינני יכולה להמשיך לזמן אותו כך. ‏-מדוע לא?
‏קודם כול, מפני שהוא פרש.
‏אם כך, לכי את לבקר אותו, ביקור לא רשמי.
‏שתו יחד שרי או תה...
‏או דם אדם, מה ששותה המפלצת הזה.
‏ושאלי אותו על דוד שלך.
‏הוא היה המזכיר האישי שלו כשהיה מלך.
‏הוא יודע כל מה שיש לדעת.
‏הוד מעלתה. ‏-טומי, הגעתי בזמן לא מתאים?
‏אתה בעיצומו של קרב!
‏כן, גברתי.
‏אל תגלה לי.
‏המדים האלה...
‏הם מהמאה ה-19?
‏כן.
‏והחותם הזה שייך לדוכס מוולינגטון.
‏יפה מאוד, גברתי.
‏אם כך מדובר בקרב ווטרלו.
‏קרב סלמנקה.
‏ואלה?
‏חיילי חטיבת חיל הרגלים השלישית ‏בפיקודו של סר אדוארד פקנהם.
‏הם מקסימים. הכינו לך אותם בהזמנה אישית?
‏זו הייתה מתנה, גברתי.
‏מסבך, כששירתי אותו.
‏שניכנס, גברתי? ‏-כן.
‏אני מציעה להשיב את דוכס וינדזור ‏לחיים הציבוריים
‏ולמחול לו כביטוי ‏להיותי נוצרייה במדינה נוצרית.
‏הוד מעלתה, תהיה זו...
‏לדעתי...
‏טעות.
‏מדוע?
‏בטרם תקבלי החלטה, גברתי,
‏אני מאמין שעלייך לדעת את כל העובדות.
‏קראתי את מסמכי מרבורג. ‏-גם אני.
‏אמרתי "את כל העובדות".
‏כוונתך לומר שיש עוד.
‏כן, גברתי.
‏דוכס וינדזור הבהיר היכן שוכנת נאמנותו ‏ברגע שהפך למלך.
‏הוא הקיף עצמו באנשי חצר מסוג אחר,
‏אנשים כגון קארל, ‏דוכס סקסוניה-קובורג, נאצי ידוע.
‏נוסף לכך, הוא חלק מסמכים סודיים ‏של בעלות הברית עם דוכסית וינדזור
‏ואנו מאמינים שהיא חלקה את מיטתה עם...
‏סלחי לי, גברתי,
‏עם השגריר הגרמני,
‏הר ריבנטרופ.
‏המצב נעשה גרוע כל כך עד שאנשי הממשלה ‏נאלצו להפסיק לשלוח אליו מסמכים סודיים,
‏אך לא היינו צריכים לדאוג,
‏משום שבשלב זה הוא התפטר.
‏הוא הבטיח לפרוש מהחיים הציבוריים,
‏אך כעת אנו יודעים ‏שמעולם לא הייתה לו כוונה כזאת.
‏איזו עוד סיבה הייתה לשניהם ‏להחליט לבקר את היטלר בגרמניה?
‏הייל היטלר!
‏הפיהרר טען שמדובר בביקור מדיני לא רשמי,
‏לכן לא מפתיע שבאותה הנסיעה ממש,
‏בביתו של הר הס,
‏נהגתה התכנית.
‏תכנית להשיב את דוכס וינדזור ‏אל מעמדו כמלך אנגליה,
‏ובכך לבגוד באביך המנוח היקר ‏ולהדיח אותו מכס המלוכה,
‏בתמורה למתן יד חופשית ‏לכוחות הגרמניים ברחבי אירופה.
‏אפילו הובטח לחיילים הגרמנים ‏להפיג מרד קולוניאלי במידת הצורך.
‏כמו כן התקיימו ביקורים ‏במחנות אימונים של האס-אס
‏ובגרסאות מוקדמות של מחנות הריכוז.
‏בעת ההיא, כמובן, ‏הזוועות האמיתיות טרם התרחשו.
‏אף על פי כן,
‏הוא ביקר שם.
‏להמשיך, גברתי?
‏כשכלי טיס גרמני התרסק בבלגיה
‏ובו תכניתו הצבאית של היטלר לפלוש לצרפת,
‏הדוכס מיהר ליידע את חבריו הנאצים
‏שכוחות בעלות הברית ‏אכן חילצו את המידע יקר הערך הזה,
‏ובכך העניק לגרמניה זמן לשנות את תכניותיה.
‏ובתוך פחות מחודש, פריז נכבשה בידי הגרמנים.
‏אך אולי המעשה החמור מכול:
‏ הדוכס סיפר לממשלה הגרמנית ‏שהנחישות בממלכה המאוחדת
‏לאור ההפצצות האוויריות של הגרמנים ‏נחלשת ושהמשך ההפצצות, נחלשת,
‏ושהמשך ההפצצות, כלומר, ‏המשך הטבח בבני עמו ובנתיניו לשעבר,
‏ואני מצטט:
‏"יגרום לבריטניה להיות מוכנה לשלום."
‏אפשר לסכם את בעיות העולם ‏במילה בת שלוש אותיות:
‏ח-ט-א.
‏חטא.
‏מתהילים כ"ח: "זרו רשעים מרחם
‏תעו מבטן דברי כזב."
‏אלוהים מביט עמוק פנימה.
‏אלוהים רואה את האדם באמת בתוך תוכו.
‏אולי כלפי חוץ ‏אתם מנומסים, מעודנים, מתורבתים,
‏פוקדים את הכנסייה וזוכים לכבוד הקהילה,
‏אך האם לבבכם מרוחק מן האל?
‏שקלתי את בקשתך לשרת את המדינה שלך.
‏רציתי מאוד לעזור לך ‏ולאחר ששקלתי את כל ההיבטים,
‏הזמן הרב שחלף
‏וכן חיבתי האישית כלפיך,
‏כל אלה השפיעו לטובה על החלטתי.
‏אבל?
‏אבל, כשאני רואה את התמונה בשלמותה,
‏אני חושבת שלא.
‏ואתה בוודאי לא זקוק לתזכורת לכך
‏שבמסגרת תנאי ההסכם שנחתם לאחר התפטרותך,
‏תהיה רשאי לחזור לממלכה המאוחדת ‏רק אם הדבר יהיה מקובל
‏על המלך או המלכה, ובמסגרת הזמנה מהם.
‏כן.
‏אינני יכולה להעניק לך אישור.
‏מי האכיל אותך ברעל הזה? אמך?
‏לא.
‏טומי לסלס?
‏הגעתי להחלטה בעצמי.
‏אבל אין לך דעה משל עצמך. ‏לכן כולם מרוצים ממך כל כך.
‏אני הייתי בן המלוכה האחרון ‏שהייתה לו דעה משלו, ולכן נפטרו ממני.
‏בסדר. אלך מכאן.
‏אבל אשאל אותך דבר אחד.
‏מי גרם יותר נזק למונרכיה?
‏אני, בכוונת הזדון שלי, ‏או אתם, בחוסר האנושיות שלכם?
‏כולנו עצמנו עיניים,
‏אטמנו אוזניים,
‏למה שנאמר על אודותיך.
‏לא נתנו על כך את הדעת ‏כי הנחנו שמדובר בבדיה,
‏ברכילות מרושעת, ‏לאור החלטתך לוותר על כס המלוכה.
‏אך כשנחשפה האמת...
‏האמת!
‏היא שמה ללעג אפילו את עיקרי הנצרות.
‏אין שום אפשרות שאסלח לך.
‏השאלה היא,
‏כיצד אתה מסוגל לסלוח לעצמך?
‏איך היה הביקור שלך?
‏אדוני!
‏מה שלום הדוכסית? ‏-הוד רוממותך!
‏אדוני! ‏-אדוני!
‏בוקר טוב, אדוני. ‏-בוקר טוב.
‏בוקר טוב. ‏-בוקר טוב, אדוני.
‏בוקר טוב, אדוני. ‏-בוקר טוב.
‏קיבלנו אישור פרסום.
‏תודה, אדוני.
‏הכומר גרהם, הוד מעלתה.
‏הוד מעלתה.
‏כמה אדיב מצדך להקדיש לי זמן שוב.
‏אנא שב.
‏הכומר גרהם,
‏הזמנתי אותך הנה היום כי...
‏יש נושא שהייתי רוצה מאוד ‏לשמוע את דעתך עליו.
‏גברתי?
‏מחילה.
‏אתה חש שבנסיבות מסוימות
‏אדם יכול להיות נוצרי טוב,
‏אך לא לסלוח?
‏הנצרות ברורה מאוד בעניין הזה.
‏כל אחד ראוי למחילה.
‏בעודו גוסס על הצלב, ישו עצמו ביקש מהאל
‏למחול לאלה שהרגוהו.
‏כן.
‏אבל...
‏עלינו לזכור את מילותיו.
‏"כי אינם יודעים מה הם עושים."
‏המחילה הזאת הייתה מותנית.
‏נכון, אבל הוא עדיין מחל להם.
‏אלוהים בעצמו סולח לנו על הכול. ‏מי אנחנו שנבטל את הדוגמה שמעניק לנו האל?
‏בני תמותה פשוטים.
‏כולנו בני תמותה, זה גורלנו,
‏אך אל לנו לסטות מדרך הנצרות.
‏הפתרון לאי היכולת לסלוח,
‏אדם מבקש מחילה למען עצמו
‏בצניעות ובכנות,
‏ומתפלל למען אלה שאין ביכולתו למחול להם.
‏את מתפללת למעני?
‏הפעם לא. ‏-קדימה, תזרקי איזו מילה.
‏כולנו יודעים שהאל הכול יכול מקשיב לך,
‏ראשת הכנסייה שלו.
‏אתה שיכור.
‏נכון, איני מכחיש זאת. ‏-זוז מכאן.
‏אבל מצבי כלל לא משתווה ‏לזה של חבריי לשתייה הערב.
‏רוצה לנחש מיהם? ‏-אני לא מעזה.
‏אי... אי...
‏אמך היקרה הייתה אחת מהם.
‏מה?
‏וגם טומי לסלס.
‏לא. ‏-כן!
‏אני יודע. מחשבה איומה.
‏אבל כולנו הסכמנו להניח בצד ‏את המחלוקות ההיסטוריות שלנו
‏ולחגוג את הדבר הטוב היחיד ‏שמשותף לכולנו.
‏והוא?
‏את,
‏והגבורה שבה סילקת מכאן ‏את עלוב הנפש הזה היום
‏כשזנבו בין רגליו.
‏ממש לא הייתה בכך גבורה. ‏-להפך, הייתה בכך גבורה רבה.
‏ואף לא לרגע אחד
‏אל תעזי לטעון שמדובר בכישלון הנצרות.
‏זה נכון. ‏-לא נכון.
‏הגנת על ארצך
‏ועל שמה הטוב של משפחתך.
‏שלא לדבר על כך שמנעת בהצלחה ‏את כניסתו של השטן אל גן העדן.
‏כל אחד יגיד שזו הנצרות בהתגלמותה.
‏לכן את מקבלת ציון לשבח מישו.
‏וציון לשבח ממני.
‏מה אתה עושה?
‏לא! ‏-כן.
‏לא. ‏-כן, יקירה!
‏בחייך. ‏-לא!
‏תרגום כתוביות: טלי מיכאלי