PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
BRUSEL, BELGIE SRPEN 1959
Vaše královská Výsosti.
Ven!
Třetí srpen, 1959.
Má nejdražší Margaret, píši ti s těžkým srdcem
a doufám, že tě připravím na oznámení, které brzy učiním.
Jak víš, právě jsem se vrátil z roční cesty kolem světa.
Na ní mě doprovázela mladá žena jménem Marie-Luce,
jako má sekretářka a fotografka.
Znám už ji několik let
a její doprovod je mi jednou z mála radostí, co v životě mám.
Rozhodl jsem se, že ji požádám o ruku.
Nejdražší Margaret, vím, že se nyní budeš cítit zrazená.
Když jsme se rozešli, neuměl jsem si představit, že se ještě zamiluji.
Ale roky odloučení a vědomí toho, že tebe si nikdy vzít nemohu,
nebo dokonce, časem...
MATRIMONIUM
Já...
Ráno jsem obdržela dopis od Petera Townsenda.
Plukovníka Suchara?
- Peter není suchar. - Co?
Říkám, že Peter není suchar.
Promiň. Rovný jako pravítko, poslušný, poctivý.
Obléká se jako misionář, tři minuty a dost. Suchar.
Určitě nosí i pyžamo. Vypadá na to.
Pruhovaná a vyžehlená.
A? Co ti tím chtěl říct?
Žádá ode mne svolení zrušit naši dohodu.
Jakou dohodu?
Slíbili jsme si, že když se nemůžeme vzít, nevezmeme si nikoho jiného.
Aha.
Teď chce být toho závazku zproštěn.
Aby se oženil?
- Ano. - Kdo je ta nešťastná?
Nějaké děvče, co potkal v Bruselu.
Je jí 19.
Vážně?
V jeho věku? Není to nějaký trestný čin?
Napsal mi to, abych se to nedozvěděla od někoho jiného.
Jak galantní.
A jak se cítíš?
Trochu mě ranilo, že by měl najít štěstí první.
Ale ne.
Nenašel štěstí.
Našel manželství, pravý opak štěstí.
V ideálním případě bych psala já jemu, že se budu vdávat.
Říkala jsi, že se vdávat nechceš.
„Že to dělají nudní, konvenční lidé.“
Myslíš, že my dva bychom to nemohli udělat... Nekonvenčně?
Zajímavě?
Bože. Leda bychom do jednoho porušili každý ten děsivý slib,
co by nás církev donutila složit.
- Tony. - Jistě!
Musí se otevřít dveře. Připraveni?
- Nemůžeš to jen tak přejít. - Už teď máme půl hodiny zpoždění.
- Právě jsem tě požádala o ruku. - Probereme to někdy jindy.
Fajn. To, co je důležité pro mě, pro tebe není priorita.
- Je stále venku můj vůz? - Ano, madam.
- Kam jdeš? - Domů.
Přišla jsi mě podpořit. Polovina novinářů je tu jen kvůli tobě.
Díla budou muset promluvit sama za sebe. Nepochybuji o tom.
Kam odešla Její Výsost, Tony?
Moc ji to nebaví, ale jsou tu Larry Olivier a Alec Guinness.
Najdete Marlene Dietrichovou?
To je ona. Pojďte, pánové. Právě odjíždí.
Jeďte!
VÝSTAVA ARMSTRONG-JONESE JE HITEM! TO NEJLEPŠÍ Z FOTOGRAFIE
Lord a lady Trenchardovi. Jak vzrušující. Musíte přijít znovu.
To je báječné. Velmi ráda.
- Ahoj mami. - Drahoušku.
- Jako obvykle, prosím. - Výborně.
Takže...
Nepřišla jsi na mou výstavu. I když jsem ti to připomínal.
Krylo se to.
- Tvůj bratr... - Nevlastní.
...měl přehlídku.
Irská garda má přehlídku každý měsíc.
Já mám takovou vernisáž jednou za rok.
Bylo to pro něho důležité.
A jsme u toho.
Michaele.
Recenze byly příznivé.
- Velmi příznivé. - Vážně? Já četla The Times.
Ti jediní byli kritičtí.
Řekneš mi něco o ní?
O Margaret? Nebyla tam.
- Pohádali jsme se. - Kvůli čemu?
Kvůli svatbě, když to musíš vědět.
- Odmítla tě. - Ne.
Naopak.
Zbláznil ses?
Víš, mami, pro většinu rodičů...
není pro jejich děti nikdy nikdo dost dobrý.
Na zdraví.
Co se děje?
Musím ti něco říct.
- Tak jsem to řekl Jacqui. - Jak to vzala?
Jen tak se nevzdá.
Pochop, ta nikdy nic nevzdá.
Je příliš konvenční.
Je to ta nejvelkolepější pichna.
- Evidentně. - Co to má znamenat?
Stal se z tebe mnohem...
lepší člověk, co ji vídáš.
Ale jdi. Vážně?
Už to vážně nesnesu.
- A jsi vynalézavější. - Vážně?
Tak se jí nevzdávej, ať uděláš cokoli.
Nevzdám.
Ve čtvrtek budu v Londýně a po obědě možná budu mít čas.
To je nabídka?
Ano. Máte něco proti, pane Fry?
Vůbec ne, paní Fryová.
Můžu ti dát ještě vědět? Tu noc se mám vidět s Margaret.
V pořádku. Slibuji, že tě úplně nevyčerpám.
Říkal jsem si, že na ni pak vyrukuji s tou otázkou.
- S jakou otázkou? - S tou otázkou.
Říkal jsi, že má tlusté kotníky a obličej jak židovská manikérka.
To ano.
Ale je taky rozkošná.
- A je výbušná. - To má být plus?
Ne že by to nebylo sexy.
To neznamená, že si ji musíš brát.
Obávám se, že musím.
Z jiných důvodů.
Nechtěj po mně vysvětlení.
Většina druhů se jinde než na Galapágách nevyskytuje.
Například lachtan je poddruh,
který žije pouze na Galapágách.
Leguána galapážského nezaměňte za...
Co je to?
Otevři to.
Odpustíš mi, když nepokleknu?
Nepodrobíš se své princezně, ani když ji žádáš o ruku?
S podrobením to nemá co dělat.
Mám odřená kolena z toho, jak s tebou píchám.
Vem si mě.
Říkal jsi, že představa manželství tě děsí.
To ano.
Ale ne víc než představa, že tě ztratím.
Ztratil bys mě.
Vrátila by ses.
Nikdy.
Slib mi jednu věc.
Sem s tím.
Nezačneš mě nudit.
Fajn.
Teď slib něco na oplátku ty mně.
Sem s tím.
Neublížíš mi.
Slibuji.
Tony mě požádal o ruku a já přijala.
To je o kapku lepší než „ou“,
jímž jsi reagovala na žádost Petera Townsenda.
Doufám, že tentokrát nebudeš mít žádné námitky ani překážky.
Samozřejmě že ne.
Buď tak hodná a ještě jednou mě ujisti,
pěkně nahlas, že si rozumíme.
Margaret.
Slibuji, že už nikdy neudělám nic, co by překazilo jakékoli tvé manželství.
Děkuji.
Mám tedy tvé požehnání oznámit zásnuby a začít s přípravami?
- Ano... - Dobře.
Pak odpusť, že nezůstanu déle. Musím se do toho pustit.
napsal mi Peter. Taky se žení.
Je jí 19.
- Margaret. - Takže to musím oznámit první.
Hrad Birr. Dobrý večer.
Tady Tony Armstrong-Jones. Chci mluvit se svou matkou.
Zjistím, zda je lady Rosse k dispozici.
Řekněte, že je to důležité.
Lady Rosse odpočívá, pane.
Požádala, zda byste mohl zavolat zítra.
Sakra.
- Tony? - Dále.
Madam.
Posaďte se, Michaele.
Tak kde to provedeme? Co by se ti líbilo?
Lidé budou čekat Westminster,
ale protože nehrozí, že bych si kdy nasadila korunu,
můžeme to porušit, jestli chceš.
A jet do Gretna Green?
Proč ne?
Nebo Las Vegas.
Princezna Margaret mě informovala,
že byla požádána o ruku.
Nabídku přijala a nyní chce učinit veřejné prohlášení.
Promluvte s velitelem Colvillem
a ostatními v tiskové kanceláři a požádejte je, aby jí pomohli.
Zajisté, madam.
A bude to ten fotograf, madam?
Ano.
- Pan Jones. - Armstrong-Jones, myslím.
- Aha. - Právně je vše v pořádku, Michaele.
A působí velmi odhodlaně.
Nesmíme připustit další drama jako s Peterem Townsendem,
takže to budu podporovat, ať se děje cokoli.
Jistě, madam.
Máme však jeden drobný problém.
Nebylo by vtipné, kdybychom si vybrali Westminster?
Polovina přátel mých, polovina tvých.
Nový svět, starý svět.
Jako dvouhlavý orel, kdy každá hlava míří na jinou stranu.
Dobře, tak tedy Westminster.
A bude to větší než svatba mé sestry. Zastíníme ji.
Ať se to tu otřese v základech.
Dospěli jsme k rozhodnutí,
že to bude malé oznámení následované velkou svatbou...
ve Westminsteru.
Ta-dá!
Mám tu kopii prohlášení, které zítra předám tisku.
Tak co tomu říkáš?
Vypadá to dobře, ale...
Ne, nezačínej s „ale“.
- Budeme to muset odložit. - Co odložit?
To oznámení. O několik měsíců.
- Proč? - Kvůli dítěti.
Jakému dítěti?
Mému. Jsem těhotná.
Odkdy?
Čtrnáct týdnů.
Proč jsi mi to neřekla?
Snažila jsem se, ale jsi hlavou v oblacích.
Co má těhotenství s čímkoli společného?
- Mimochodem gratuluji. - Děkuji. Je to věc protokolu.
- Chápu. - Ne, Margaret, nechápeš.
Je to narychlo vymyšlený plán, abych odložila svatbu.
Ne. Jen otravná protokolární záležitost.
Dokud se nenarodí dítě panovníka, nesmí nikdo z rodiny nic oznámit.
Copak to nechápeš? Dokud to neoznámíme, nemůžeme se vzít.
- Jde jen o šest měsíců. - Dalších šest měsíců?
Margaret.
Většinu toho času by stejně zabralo plánování.
Margaret!
Na důkaz mé podpory jako královny chci uspořádat večírek.
Pro rodinu a tvé přátele. Abychom dali najevo naši podporu.
To jsme pro Petera nikdy neudělali.
Pro Petera jste neudělali nikdy nic.
Margaret, máš mé slovo. Plnou parou vpřed.
Vezmeš si Tonyho. Jen to zatím nemůžeme oznámit.
Pan Aneurin Bevan, který když se nevrátí, bude to zázrak,
- se svou naprostou většinou... - Bobe.
Bobe, na moment tě přeruším. Volají mi kvůli... Promiň.
Mám tu potvrzení z volebního obvodu Edinburgh Pentlands.
Podle Boba Mackenzieho labouristé potřebují získat
nerozhodnuté, dvě a více procent, aby vyhráli volby.
Zkraje večera to bylo chaotické.
Kolísalo to, proto jsme váhali,
ale po 30 výsledcích se to ustálilo...
Tak to vypadá na titul hraběte.
Udělí mi ho, abych byl akceptovatelný.
Titul hraběte?
Žádného zasraného vévody.
Ani markýze.
Ale jako manžel královniny sestry
budu pořád postavený výš než ten Ir, kterého si vzala má matka,
když opustila mého otce.
A výš postavený než jejich syn.
malý Brendan, le vicomte.
Na naší cestě do Irska Brendan ve vlaku cestoval první třídou,
můj nevlastní bratr druhou třídou
a já měl jet třetí.
To nedochůdče z neuspokojivého prvního manželství a bez titulu.
A s nohou zkroucenou po obrně.
Mohla bys? Dolila bys? Děkuji.
Miluju tě.
Konzervativní strana: 27 055.
A to ukazuje, že konzervativci mají o 110 víc než labouristé,
a o 100 víc než všechny ostatní strany v parlamentu.
ČLOVĚK, RASA A DARWIN
Máš náladu na pár otázek?
Záleží na jaké.
Bolí to?
Ne, nebolí.
Ale je to nepohodlné,
obzvlášť když je miminko usazené v pánvi a rozhodne se mě kopnout.
- Vidíš, nezajímá tě to. - Moc mě to zajímá.
Člověk si připadá nemotorný, jsem pořád unavená,
nemůžu nic dělat ani se ohnout.
Je to jako ta cesta z Aberdeenu do Balmoralu.
- Ani mi nemluv. - Trvala věčnost.
A člověku mizí prsty u nohou.
To neříkej.
- Mám rád tvé prsty u nohou. - Jsou šeredné.
Nebuď hloupá. Je to na tobě ta druhá nejlepší věc.
To je příšerný kompliment.
Nic jako špatný kompliment neexistuje.
To je pravda. Žebráci si nevybírají.
Co je ta nejlepší věc?
Vlastně jsou dvě.
Už to je ohromný důvod mít děti.
- No jistě. - Ty dojičko.
Ne. Barmanko.
No tak, dopřej mi.
Natoč mi půllitr.
Sprostě. No tak.
- Nemám nejmenší tušení. - Ale jdi.
Takhle.
Dívej se mi u toho do očí.
Dělej.
V březnu musíte přijet na Birr. To budeme mít lov.
- Vážně? - Ano, a jestli přijedete...
- Tudy. - Bože. Prosím někoho zajímavého.
Drahoušku, toto je John Beaufort.
Naši velcí přátelé.
Ten malíček!
Whisky, prosím.
Co se děje? Vypadáš, jako bys viděla ducha.
Jistě, svým způsobem viděla.
Šeredné, zbytečné vykopávky a přízraky.
- Ne, to není ono. - Co?
- Dvakrát whisky, prosím. - Jistě, pane.
Nechtěla jsem ti to říkat dnes večer.
Co?
Tony, jsem těhotná.
Se mnou?
- Nemůžeš si být jistá. - Jsem. Na 99 %.
Pořád zbývá to jedno procento.
- Řekla jsi to Jeremymu? - Ne, netroufám si.
- Postavil Knollys House. - Ano.
Zbožňuje ho. Má ho v obýváku.
Kdyby byl potřeba nějaký další důkaz, že se naše země změnila,
tak tohle je on.
Všechno se změnilo tak rychle.
- Během jedné generace. - Ano.
Ještě před 15 minutami se britská vláda a establishment
bouřily proti mému vstupu do rodiny.
- Vzpomínám si. - Já byl princ z královského rodu.
Má pra-prababička byla královna Viktorie.
Můj otec byl princ, dědeček král
a všichni byli zděšeni, jak jsem nevhodný a
jak hluboko jsi klesla.
- Já vím. - Máti toho chlápka...
- Přestaň! - ...je otřesná prospěchářka.
Jeho otec je obyčejný právník,
který odtáhnul s letuškou
a všichni vyhazují klobouky do vzduchu na znamení vítězství.
Ještě ne.
Ubohé.
Pojď za mnou, Margaret.
- Pojďte všichni za námi. - Pojďte, prosím.
- Madam. - A jdeme!
- Michaele. - Já to povedu!
Jestli existuje něco, co bychom o panu Armstrong-Jonesovi měli vědět,
než se stane součástí rodiny,
tak ať to víme radši dříve než později.
Co by si Vaše Veličenstvo přálo vědět?
Procházíme!
Madam.
Pozor!
Lilibet!
- Michaele. - Dobré ráno, Tommy.
Doufám, že Vaše Veličenstvo chápe kontext,
v němž byl tento průzkum proveden,
a že v žádném případě neplní
lascivní, moralistickou nebo karatelskou funkci.
Pan Armstrong-Jones má plné právo ve svém soukromém životě
rozhodovat a žít podle svého přání.
Avšak, stejně jako v případě mnohých umělců,
jeho přístup k životu nelze považovat za konvenční.
Zdá se, že jeho práce je pozoruhodná
jeho ochotou a chutí
bořit zábrany a konvence,
když posouvá své médium, tedy fotografii, až na samé hranice.
A jak činí v umění,
činí, zdá se, i v životě.
Chápu.
Ona úzká cesta, přímá, křesťanská cesta
mu není po chuti.
Dle našich informací
v současnosti udržuje
přinejmenším tři další intimní vztahy.
Prosím?
S kým?
Se slečnou Jacqui Chanovou,
orientální tanečnicí a zpěvačkou.
S Ginou Wardovou, herečkou.
A se slečnou Robin Banksovou, svou bývalou asistentkou.
Měli bychom dodat, že...
Toto jsou pouze ty přirozené vztahy.
Prosím?
Máme důvodné podezření, že pan Armstrong-Jones
má slabost pro zástupce svého vlastního pohlaví
a že jeho blízký vztah s jeho navrženým svědkem,
- panem Jeremym Fryem, je... - Ano.
- ...vlastně... - V pořádku, Tommy.
Nemluvě o jeho ženě.
- Prosím. - Camilla.
Za svobodna Grinlingová.
Bývalá přítelkyně Armstrong-Jonese.
Nyní je... v očekávání.
Máte její fotografii?
Máme.
Děkuji, Michaele.
Pánové, v tuto chvíli je obvyklé informovat ministra vnitra,
Hej, hej, hej.
- Proboha, Jime. - Dobře.
- Můžeme? - Ano.
- Teď navodíme šerospánek, madam. - Děkuji.
S radostí vám oznamuji, že každou chvílí očekáváme narození královnina potomka.
Propána.
Snad bychom měli jménem vlády pronést krátkou modlitbu.
Ó Pane, náš nebeský Otče všemohoucí,
králi všech králů, pane všech pánů...
Je to tady, madam.
...jediný vládce princů,
jenž ze svého trůnu uzří všechny obyvatele Země.
Z celého srdce tě snažně prosíme,
pohleď na naši nejmilostivější panovnici, královnu Elizabeth,
a naplň ji milostí Ducha Svatého,
aby se vždy mohla přiklánět k vůli tvé a kráčet tvou cestou.
Obdař ji hojně nebeskými dary.
Sakra.
Dopřej jí, ve zdraví a bohatství, dlouhého života.
Posilni ji, aby přemohla a porazila všechny své nepřátele
a nakonec, po tomto životě...
Sakra!
...dosáhla věčné blaženosti
skrze Ježíše Krista, našeho Pána.
- Amen. - Amen.
Je to krásný chlapec.
Tady Londýn. Přinášíme vám zprávy.
Nový princ bude druhý v pořadí nástupnictví na trůn
a narodil se s porodní váhou 3 260 g.
Jméno by mělo být brzy oznámeno.
V rámci dnešních oslav zazní 41 salv královského jízdního dělostřelectva
a 21 salv královského námořnictva.
Toto je British Broadcasting Corporation...
Máte synovce, Vaše Výsosti!
Gratuluji!
- Ahoj. - Ahoj.
Je nádherný.
- Děkuji. - Přemýšleli jste nad jménem?
Zvažovali jsme George, ale těch už je příliš.
- Tatínkovi by se stejně nikdo nevyrovnal. - Ne.
Také nás napadl Louis, ale to je moc...
Cizí.
Tak jsme se shodli na Andrewovi.
Po Philipově otci.
Ano, ten zkrachovalý záletník.
Philipův otec.
Takže, když se dítě narodilo, je zdravé, vše je v pořádku a všichni jsou nadšení,
ráda bych tvé požehnání pro mě a Tonyho...
- Však víš, co chci říct. - Abyste oznámili zásnuby?
Ano.
Výborně.
Děkuji.
Ale než to oznámíte a ty se poženeš k oltáři...
jsi si jistá, že Tony je ten pravý?
- To snad nemyslíš vážně. - Margaret.
V prvním očarování z romantické lásky jsme všichni slepí.
Vidíme jen to, co chceme.
- Skoro ho neznáš. - Ty ho znáš ještě méně.
Jen mám obavy, že ve spěchu, aby sis zhojila rány...
Ty rány jsi mi zasadila ty.
...se nakonec zavážeš k něčemu, někomu,
kdo není tak úplně správný.
Sama jsi mi řekla, že ses pro zásnuby rozhodla
po tom, co ti Peter pověděl o svém záměru se oženit.
Jen se chci ujistit, že to není žádná msta.
Tony není msta, ale svobodná volba.
Tony mi dal důvod doufat a snít.
Díky němu cítím to, co jsem nikdy nepoznala.
To, co by mě nikdy ani nenapadlo.
O tom nepochybuji.
Ale také je to velmi komplikovaný muž.
S komplikovanou minulostí a zřejmě
i komplikovanou přítomností.
Co to má znamenat?
Ty o něčem víš?
Jestli ano, řekni mi to teď.
Řekni mi to teď.
Jen se ptám, jestli je to ten pravý na celý život.
Skutečně se hodí pro manželství a jeho zdary i nezdary?
Tonyho si vezmu, i kdyby to bylo to poslední, co udělám.
Na matrice v Chelsea, s místním opilcem za svědka, bude-li to třeba.
Protože Tony mi dává smysl, charakterizuje mě.
Konečně vím, kdo jsem a co reprezentuji.
A co je to?
Žena... samostatná osobnost.
Žena moderní doby.
Především žena, která je svobodná.
Má svobodu žít, milovat
a odpoutat se.
Ale ty se neodpoutáš.
Nevzdáš se totiž svého titulu, postavení a výsad
z jednoho prostého důvodu.
Máš to až moc ráda.
Paláce, privilegia, váženost.
Vždy to pro tebe znamenalo víc než pro mne.
Kdežto já nechtěla nic jiného než... vzdát se toho všeho...
zmizet a být neviditelná.
V tom případě je tvůj úspěch o to víc pozoruhodný.
Podařilo se ti zmizet a být neviditelná a přitom mít na hlavě korunu.
- Margaret-- - Uvidíme se ve Westminsteru.
Když Clarence House vydal oznámení o zásnubách,
dle reakcí to pro všechny bylo nejen překvapení,
ale také ohromná radost.
Je zvláštní takto vstávat do ulic Londýna,
ale v takový velký den musíte mít ten nejlepší účes.
SVATBA
JKV PRINCEZNY MARGARET
Než byla tato novina oznámena,
princeznin snoubenec byl pro Brity vcelku neznámý.
Dnes všichni vědí, že je mu 29 let, stejně jako princezně Margaret.
Vystudoval Eton a Cambridge, kde byl v roce 1950 kormidelníkem vítězné posádky.
Jeho nekonvenční, geniální a velmi populární--
Po nějaký čas se procházeli,
zatímco kamery pokračovaly v natáčení tohoto krásného záznamu.
Tvůj otec by byl pyšný.
Musíš uznat, že to není tak zlé.
Co?
Na syna, který ti dělal pořád jen ostudu.
Syna, kterého jsi odmítala, který ti nikdy nebyl dost dobrý.
Vždycky jsem si říkal, že to v sobě nakonec najdeš.
Že uznáš, že na mě jsi pyšná.
Možná dokonce že mě miluješ.
Drahoušku, doufám, že tohle všechno neděláš kvůli mně.
Anthony Charlesi Roberte, berete si tuto ženu za právoplatnou manželku,
abyste spolu žili podle zákonů Božích
v posvátném svazku manželském?
Budete ji milovat, budete jí útěchou, budete ji ctít a zůstanete s ní
v nemoci i ve zdraví,
zřeknete se všech ostatních a oddáte se pouze jí,
dokud vás smrt nerozdělí?
Ano.
Margaret Rose, berete si tohoto muže za právoplatného manžela,
abyste spolu žili podle zákonů Božích v posvátném svazku manželském?
Budete ho milovat, budete mu útěchou, budete ho ctít a zůstanete s ním
v nemoci i ve zdraví,
zřeknete se všech ostatních a oddáte se pouze jemu,
dokud vás smrt nerozdělí?
Ano.
Překlad: Magda Bělková