EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
BRUXELLES, BELGIEN AUGUST 1959
Deres Højhed.
Forsvind.
Den 3. august 1959.
Kære Margaret, jeg skriver til dig med et tungt hjerte
i håbet om at forberede dig på min forestående bekendtgørelse.
Som du ved, er jeg vendt tilbage efter at have rejst verden rundt i et år.
En ung dame, Marie-Luce, fulgte med mig på rejsen
som min sekretær og fotograf.
Jeg har efterhånden kendt hende i nogle år...
...og hendes selskab har været en af mit livs få glæder.
Jeg vil bede hende om at gifte sig med mig.
Kære Margaret, jeg ved, at du vil føle dig forrådt.
Da vi skiltes, troede jeg ikke, at jeg kunne forelske mig i en anden.
Men den årelange adskillelse og viden om, at jeg aldrig bliver gift med dig
eller med tiden...
Jeg... Jeg modtog et brev i morges fra Peter Townsend.
Gruppekommandør Kedelig?
-Peter er ikke kedelig. -Hvad?
Peter er ikke kedelig.
Undskyld. Rank ryg, lydig, fornuftig. Missionærstilling, tre minutter. Kedelig.
Han bruger vel også pyjamas. Han ligner typen. Striber og strøget.
Og? Hvad havde han på hjerte?
-Han bad om lov til at bryde vores pagt. -Pagt? Hvilken pagt?
Vi lovede ikke at gifte os med andre.
Javel ja.
Nå... Nu ønsker han at blive løst fra den pagt.
Vil han giftes?
-Ja. -Hvem er den uheldige pige?
En tøs, han mødte i Bruxelles.
Hun er 19.
Er det sandt?
I hans alder? Er det ikke kriminelt?
Han skrev til mig, så jeg ikke skulle høre det fra andre.
Hvor galant.
Og? Hvordan har du det?
Ja... Det sårer mig lidt, at han finder lykken først.
Lad det ikke gå dig på. Han har ikke fundet lykken.
Han har fundet ægteskabet. Det modsatte af lykken.
Jeg burde have været den, der skrev til ham, at jeg skulle giftes.
Du sagde, du ikke ville giftes. "Det er kedeligt og konventionelt."
Du tror vel ikke, at du og jeg kunne gøre det... ukonventionelt?
På en interessant måde?
Kun hvis vi forbrød os mod hver eneste ed, kirken tvang os til at tage.
-Tony. -Godt. Ja.
Vi skal åbne dørene. Er du klar?
-Du kan ikke gå nu. -Vi er allerede forsinkede.
-Jeg har lige friet. -Lad os drøfte det senere.
Fint. Vi har åbenbart ikke de samme prioriteter.
Holder min bil stadig derude? Jeg tager hjem.
Du skulle støtte mig. Journalisterne kom for din skyld.
Værkerne må tale for sig selv. Det gør de sikkert.
Hvor er Hendes Højhed gået hen?
Det er ikke noget for hende, men Larry Olivier og Marlene Dietrich er her.
Der er hun. Kom så, gutter. Hun kommer ud nu.
Kør. Kør!
ARMSTRONG-JONES' UDSTILLING ER ET HIT!
FOTO I SIN BEDSTE FORM
Lord og Lady Trenchard. Hvor herligt. I må snart komme på besøg igen.
Jeg er vild med det.
-Hej, mor. -Min skat.
-Det sædvanlige, tak. -Javel.
Nå...
Du kom ikke til min udstilling, selvom jeg mindede dig om det.
-Der var noget andet. Din bror... -Halvbror.
Han holdt parade.
Den irske garde holder parade hver måned. Jeg har en fernisering en gang om året.
Det var meget vigtigt for ham.
Sådan er det.
Michael.
Anmeldelserne var positive.
-Meget positive. -Nå? Jeg læste The Times.
Det var den eneste negative kritik.
Nævnte de hende?
Margaret? Hun var der ikke.
-Vi skændtes. -Om hvad?
Ægteskab, hvis du absolut skal vide det.
-Hun afviste dig. -Nej.
Det var lige omvendt.
Er du rigtig klog?
Mor, for de fleste forældre...
...er ingen nogensinde gode nok til deres børn.
Skål for dig.
Hvad er der galt?
Jeg skal fortælle dig noget.
-Jeg fortalte Jacqui det. -Hvordan tog hun det?
Ikke uden at kny.
Hun finder sig aldrig i noget uden at kny. Det er for konventionelt.
Hun er virkelig det mest fortryllende knald.
-Tydeligvis. -Hvad skal det betyde?
Du er bare blevet så meget...
...bedre, siden du har mødt hende.
-Det må man sige. -Er jeg det?
Jeg kan ikke længere følge med.
-Du er blevet mere fantasifuld. -Er jeg det?
Så du skal ikke opgive hende, hvad du så end gør.
Det gør jeg ikke.
Jeg skal til London på torsdag og har tid efter frokost.
Er det et forslag?
Det er det. Nogle indvendinger, hr. Fry?
Bestemt ikke, fru Fry.
Må jeg vende tilbage til dig om det? Jeg skal mødes med Margaret den aften.
Det skal nok gå. Jeg lover, at jeg ikke udmatter dig.
Jeg vil stille spørgsmålet.
-Hvilket spørgsmål? -Det spørgsmål.
Du sagde, hun havde tykke ankler og lignede en jødisk manicurepige.
Ja... Det er også rigtigt.
Men hun er også bedårende.
-Og temperamentsfuld. -Er det et plus?
Det er ikke usexet.
Derfor behøver du ikke at ægte hende.
Jo, desværre.
Af andre grunde.
Bed mig ikke om at forklare det.
De fleste arter på Galapagos er enestående for øerne.
Eksempelvis denne søløve...
Den er en underart, der kun findes på Galapagos.
Landleguanen, som ikke skal forveksles med...
Hvad er det her?
Åbn den.
Tilgiver du mig for ikke at lægge mig på knæ?
Viser du ikke engang ærbødighed, når du frier til din prinsesse?
Det har intet med ærbødighed at gøre. De er smadrede af at kneppe dig.
Gift dig med mig.
-Jeg troede, du hadede tanken om ægteskab. -Det gør jeg også.
Men jeg hadede tanken om at miste dig mere.
Du havde mistet mig.
-Du var kommet tilbage. -Aldrig.
Lov mig noget.
Sig frem.
Ikke at kede mig.
Godt.
Så skal du love mig noget.
Sig frem.
Gør mig ikke ondt.
Det lover jeg.
Tony har friet, og jeg har sagt ja.
Din reaktion er vel bedre end dit "åh", da Peter Townsend friede.
Jeg håber ikke, at der er nogen indvendinger denne gang.
Nej, slet ikke.
Vær venlig at bekræfte det igen højt og tydeligt, så vi har det på det rene.
Margaret.
Jeg lover, at jeg aldrig igen gør noget for at hindre dig i at blive gift.
Tak. Jeg har altså din velsignelse til at bekendtgøre og planlægge det?
-Ja. -Godt.
Beklager, at jeg ikke bliver. Jeg må i gang med det her.
Peter skrev til mig. Han skal også giftes.
Hun er 19.
-Margaret. -Min bekendtgørelse skal komme ud først.
Birr Castle, godaften.
Tony Armstrong-Jones. Jeg vil tale med min mor.
-Jeg skal se, om hun kan komme. -Sig, det er vigtigt.
Lady Rosse hviler sig lige nu.
Hun beder Dem om at ringe tilbage i morgen.
Lort.
-Tony? -Jeg kommer nu.
-Deres Højhed. -Sæt dig ned, Michael.
Hvor skal vi gøre det? Hvad kunne du tænke dig?
Folk forventer Westminster Abbey, men da jeg aldrig skal bære kronen,
kan vi bryde med den tradition, hvis du vil.
-Og stikke af til Gretna Green? -Hvorfor ikke?
Eller Las Vegas.
Prinsesse Margaret har indviet mig i, at man har friet til hende.
Hun har sagt ja og ønsker at bekendtgøre det.
Kan du tale med Colville
og de andre på pressekontoret, så de kan hjælpe hende?
Naturligvis.
Bliver det med fotografen, Deres Majestæt?
Ja.
-Hr. Jones. -Armstrong-Jones, mener jeg.
-Javel. -Hun har ret til det, Michael.
Og hun virker meget opsat på det.
Vi kan ikke have et drama ligesom med Peter Townsend,
så jeg støtter ægteskabet, hvad der så end sker.
Naturligvis.
Der er dog et lille problem.
Ville det ikke være sjovt med Westminster Abbey?
Den ene halvdel med dine venner, den anden halvdel med mine.
Nye verden, gamle verden.
Som en ørn med to hoveder, der kigger i hver sin retning.
Godt. Lad os bruge Westminster Abbey.
Lad os gøre det mere storslået end min søsters bryllup og overskygge hende.
Lad os ryste dette sted i sin grundvold.
Vi har valgt at efterfølge en lille bekendtgørelse med et stort bryllup
på Westminster Abbey. Hvad siger du så?
Dette er en kopi af pressemeddelelsen.
Nå. Hvad siger du så?
Det ser fint ud, men...
Nej. Ingen men'er.
-Vi er nødt til at udsætte det. -Udsætte hvad?
Bekendtgørelsen. Kun et par måneder.
-Hvorfor det? -På grund af barnet.
Hvilket barn?
Mit. Jeg er gravid.
-Siden hvornår? -Jeg er 14 uger henne.
Hvorfor har du ikke sagt det?
Jeg har forsøgt, men du har været optaget...
Hvad har din graviditet med noget at gøre?
Til lykke i øvrigt.
Tak. Det er etikette.
-Jeg er med. -Nej, det er du ikke.
I vil bare have mig til at glemme tanken om ægteskabet.
Nej. Det er etikette. Indtil barnet fødes, kan vi ikke bekendtgøre andre familie...
Vi skal bekendtgøre det for at kunne blive gift.
-I skal bare vente seks måneder. -Seks måneder?
Margaret!
Det meste af den tid går alligevel med planlægning.
Margaret? Margaret.
Som tegn på min støtte som dronning... har jeg i sinde at holde en fest.
For familien. For dine venner. For at vise vores støtte.
-Det gjorde vi aldrig for Peter. -Du gjorde aldrig noget for Peter.
Margaret, du har mit ord. Det skal nok gå hurtigt.
Du skal nok blive gift med Tony. Vi kan bare ikke bekendtgøre det endnu.
Hr. Aneurin Bevan vender sikkert tilbage med et kolossalt flertal i...
Bob, jeg er nødt til at afbryde dig. Man kræver min opmærksomhed... Beklager.
Lad os bekræfte resultatet i Edinburgh Pentlands.
Bob Mackenzie sagde, Labour skulle vende to procent for at vinde valget.
Det var kaotisk til at begynde med. En eller to fik os til at tøve.
Men efter 30 resultater...
Det bliver højst sandsynligt et jarledømme.
De giver mig det for at gøre mig acceptabel.
Et jarledømme?
Ikke et forpulet hertugdømme.
Eller et markisat.
Som dronningens søsters mand ville jeg rangere højere end min mors anden mand...
Ireren, da hun forlod min far.
Jeg ville rangere højere end sønnen, hun gav ham.
Lille Brendan, le vicomte.
På vores rejser til Irland rejste Brendan på første klasse i toget,
mens min stedbror rejste på anden klasse,
og jeg blev tvunget til at rejse på tredje.
Den svage søn fra det utilfredsstillende første ægteskab uden en titel.
Og et poliodeformeret ben.
Kan du? Vil du? Tak. Jeg elsker dig.
Konservative Parti: 27.055.
På nuværende tidspunkt har vi et konservativt flertal på 110 mod Labour,
på 100 mod alle andre partier i det næste parlament.
MENNESKE, RACE OG DARWIN
Er du i humør til nogle spørgsmål?
Det afhænger af spørgsmålene.
-Gør det ondt? -Nej. Det gør ikke ondt.
Men det er ubehageligt.
Især hvis barnet sidder på mit bækken eller beslutter sig for at sparke mig.
-Se. Du er ikke interesseret. -Jo, i høj grad.
Man føler sig besværet, og jeg er hele tiden træt.
Jeg kan ikke gøre noget, og jeg kan ikke bukke mig forover.
Ligesom rejsen fra Aberdeen til Balmoral. Det fortsætter i en evighed.
-Og ens tæer forsvinder. -Sig ikke det.
-Jeg kan lide dine tæer. -Mine tæer er hæslige.
-De er det næstbedste ved dig. -Sikket forfærdeligt kompliment.
Dårlige komplimenter findes ikke.
Det er sandt. Jeg har ikke råd til at være kræsen.
Hvad er det bedste?
Det bedste?
Det er faktisk to punkter.
Grund nok til at få børn efter min mening. Kolossale.
-Så er det nok. -Malkepige.
Nej. Barpige.
Kom nu, forkæl mig.
Hæld et glas øl op til mig.
Vær fræk. Kom nu.
-Jeg aner ikke, hvordan man gør. -Kom nu.
Sådan her.
Kig mig i øjnene, mens du gør det.
Kom nu.
Kom til Birr i marts. Det er der, vi jager.
-Er det sandt? -Hvis De gør...
-Denne vej. -En, der er interessant.
Skat, dette er John Beaufort. De er vores gode venner.
Lillefingeren.
Whisky, skat.
Du ligner en, der har set et spøgelse.
Det har du vel også på en måde.
De er alle sammen hæslige relikvier og spøgelser.
-Nej. Det er ikke det. -Hvad er det så? To whiskyer.
Jeg ville ikke fortælle dig det nu.
Hvad?
Tony, jeg er gravid.
-Mig? Du kan ikke være sikker. -Jeg er 99 procent sikker.
Der er stadig en procent tilbage.
-Har du fortalt Jeremy det? -Det tør jeg ikke.
-Han lavede Knollys House. -Ja.
Og han elsker den...
Vil nogen have bevis på, at vi er et forandret land, så har de det her.
Det har forandret sig så hurtigt. På en generation.
Ja.
For 15 minutter siden var regeringen oprørt over, at jeg kom ind i familien.
Jeg var en prins fra et kongehus. Min tipoldemor var dronning Victoria.
Min far var prins, min bedstefar konge, og alle syntes, jeg var upassende,
og at du nedværdigede dig.
Denne fyrs mor... er en guldgraver.
Hans far er en husholdningsadvokat, der skred med en stewardesse,
og alle fejrer det og kalder det en sejr.
Ikke endnu.
Ynkeligt.
Kom nu, Margaret. Følg med mig.
-Kom så, alle sammen. -Kom nu.
-Deres Majestæt. -Michael.
Hvis der er noget, man bør vide om hr. Armstrong-Jones,
inden han bliver et medlem af familien,
er det bedre at finde ud af det nu fremfor senere.
Hvad vil Deres Majestæt gerne vide?
Her kommer vi!
Deres Majestæt.
Pas på.
Lilibet.
-Michael. -Godmorgen, Tommy.
Deres Majestæt forstår vel konteksten,
som dette rekognosceringsarbejde blev udført i,
og at det på ingen måder repræsenterer en moralsk eller kritisk stillingtagen.
Hr. Armstrong-Jones kan i sit privatliv
træffe de valg, han ønsker, og leve, som han ønsker.
Men som det forholder sig for mange kunstnere,
har han ikke en konventionel indfaldsvinkel til tilværelsen.
Det, der gør hans arbejde bemærkelsesværdigt,
er hans vilje og lyst til at nedbryde barrierer og konventioner,
når han presser sit medium, fotografi, til den yderste grænse.
Han forholder sig på samme måde til sin kunst som til sit liv.
Der kan man se.
Den smalle sti, den rette, kristne sti...
...falder ikke i hans smag.
Så vidt vi ved, er han på nuværende tidspunkt indblandet
i intet ringere end tre andre intime forhold.
Hvad?
Med hvem?
Med en vis frøken Jacqui Chan,
en orientalsk danserinde og sangerinde.
Med Gina Ward, en skuespillerinde.
Og med en vis frøken Robin Banks... hans tidligere assistent.
Disse, bør vi tilføje...
...er kun de naturlige partnere.
Hvad?
Vi har god grund til at mistænke hr. Armstrong-Jones for
at have smag for medlemmer af sit eget køn,
og at hans venskab med den, der skal være hans forlover...
-Hr. Jeremy Fry... -Ja.
-Han er... -Godt, Tommy.
For ikke at nævne hans kone.
-Så er det godt. -Camilla.
Tidligere Grinling.
Armstrong-Jones' forhenværende kæreste.
Hun er nu gravid.
-Har I et foto af hende? -Det har vi.
Tak, Michael.
Vi bør give indenrigsministeren besked på nuværende tidspunkt.
-Hov, hov. Jim. -Ja, ja.
-Klar? -Ja.
-Lidt smertestillende. -Tak.
Jeg kan med glæde meddele den snarlige fødsel af dronningens barn.
Du godeste.
Regeringen bør måske forene sig i en kort bøn.
Vor himmelske fader, den almægtige,
kongen over alle konger, prinsernes eneste hersker...
...som fra Din trone kigger ned på Jordens beboere.
Vi bønfalder Dig inderligt om
at tage vores nådige herskerinde, dronning Elizabeth, i betragtning
og styrke hende med Helligåndens nåde,
så hun altid skal bøje sig for Din vilje og følge Din sti.
Forsyn hende med himmelske gaver.
Lort.
Sørg for, at hendes helbred og velstand holder i lang tid.
Giv hende styrke til at besejre og overkomme alle sine fjender,
og endelig efter dette liv...
Lort!
Lad hende opnå evig glæde og tilfredsstillelse
gennem Jesus Kristus, Vorherre.
Amen.
Dygtig baby.
Dette er London. Her er nyhederne.
Den nye prins bliver nummer to i arverækkefølgen,
og han vejede 3,2 kilo ved fødslen.
Man bekendtgør snart navnet.
Man fejrer det med en salut fra Royal Horse Artillery
og en salut fra Søværnet.
Dette er BBC...
-De har fået en nevø, Deres Højhed. -Til lykke.
Goddag.
Se. Smuk.
-Tak. -Har du fundet et navn?
Vi overvejede George, men der har været for mange af dem.
-Og ingen kan leve op til Papa. -Nej.
-Vi tænkte på Louis, men det er for... -Udenlandsk.
Så vi har besluttet at kalde ham Andrew.
Efter Philips far.
-Skørtejægeren, der gik fallit. -Philips far.
Nu da barnet er her og er rask, alt er vel, og alle er glade,
beder jeg om din velsignelse til, at Tony og jeg...
-Du ved, hvad jeg vil sige. -Bekendtgøre forlovelsen?
Ja.
Godt.
Tak.
Men inden du bekendtgør det og farer op ad kirkegulvet...
Er du sikker på, Tony er den rette mand?
-Jeg nægter at tro, du gør det her. -Margaret.
I begyndelsen af et romantisk forhold er vi alle blinde.
Vi ser kun det, vi gerne vil se.
-Du ved dårlig nok noget om ham. -Og du ved endnu mindre.
-Jeg frygter, at du prøver at hele sår... -Sår, som du har påført.
Du forpligter dig til noget... nogen, der ikke er den helt rigtige.
Du kastede dig kun ud i forlovelsen,
da du havde hørt, at Peter skulle giftes med en anden.
Jeg vil sikre mig, at det ikke er en form for hævn.
Tony er ikke hævn. Tony er et frivilligt valg.
Tony har givet mig grund til at håbe og drømme.
Han får mig til at føle noget, ingen andre har kunnet.
Noget, jeg ikke troede, var muligt.
Det tvivler jeg ikke på.
Men han er også en indviklet mand.
Med en indviklet fortid, og hvem ved...
En indviklet nutid.
Hvad skal det betyde?
Ved du noget?
Hvis ja, så fortæl mig det nu.
Fortæl mig det nu.
Jeg spørger kun, om han er den rette til en livslang forpligtelse.
Egner han sig til ægteskabet op- og nedture?
Jeg gifter mig med Tony, om det så bliver det sidste, jeg gør.
På rådhuset i Chelsea med en lokal dranker som vidne om nødvendigt.
For Tony giver mig mening, definerer mig.
Jeg ved endelig, hvem jeg er, og hvad jeg repræsenterer.
Og hvad er det?
En kvinde i min egen ret.
En kvinde til den moderne tidsalder.
Og frem for alt en kvinde, der er fri.
Fri til at leve, til at elske...
Og fri til at løsrive sig.
Men du løsriver dig jo ikke.
For du opgiver ikke din titel, din rang, dine privilegier af en enkelt årsag.
Du er alt for glad for det hele. Paladserne, privilegierne, ærbødigheden
har altid betydet mere for dig end for mig.
Det eneste, jeg ønskede at gøre... var at opgive det hele...
...forsvinde og blive usynlig.
Så er dine præstationer endnu mere bemærkelsesværdige.
For det lykkes dig at forsvinde og blive usynlig, mens du bar kronen.
-Margaret... -Vi ses i Westminster Abbey.
Da man bekendtgjorde forlovelsen,
blev de fleste ikke kun overraskede, men overordentlig glade.
Sært at stadse sig op på en gade i London,
men håret skal sidde rigtigt på sådan en dag.
HENDES KONGELIGE HØJHED PRINSESSE MARGARETS BRYLLUP
Inden nyheden kom frem, var prinsessens forlovede ukendt i Storbritannien.
Nu ved alle, at han er 29 år ligesom prinsesse Margaret.
Han gik på Eton og Cambridge, hvor han roede holdet til sejr i 1950,
og han er ukonventionel, talentfuld og meget populær...
De gik en tur på ejendommen,
mens kameraerne forevigede det herlige øjeblik.
Din far ville have været stolt.
-Ikke dårligt, burde du sige. -Hvad?
For sønnen, du altid skammede dig over.
Sønnen, du afviste. Sønnen, der aldrig var god nok.
Jeg regnede altid med, at du en dag ville indrømme, du var stolt af mig.
Endda at du måske elskede mig.
Skat, jeg håber ikke, du har gjort alt det her for min skyld.
Anthony Charles Robert, vil De tage denne kvinde til Deres hustru
og leve sammen ifølge Guds bud
om ægteskabets hellige pagt?
Vil De elske hende, trøste hende, ære og passe hende
i sygdom og i sundhed
og være hende tro, så længe I begge lever?
Ja.
Margaret Rose, vil De tage denne mand til Deres ægtemand
og leve sammen ifølge Guds bud om ægteskabets hellige pagt?
Vil De adlyde og tjene ham, elske, ære og passe ham
i sygdom og i sundhed
og være ham tro, så længe I begge lever?
Ja.
Tekster af: Martin Speich