EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
BRUSSEL I BELGIA AUGUST 1959
Deres Kongelige Høyhet.
Ha deg ut.
Den tredje august 1959.
Kjæreste Margaret, jeg skriver til deg med et tynget hjerte,
med håp om å kunne forberede deg på en kunngjøring jeg snart kommer med.
Som du vet, har jeg nettopp tilbrakt et år med å reise hele verden rundt.
En ung kvinne, Marie-Luce, var med meg på denne ferden,
som min sekretær og fotograf.
Hun er en jeg har kjent i noen år nå...
...og hennes selskap har vært et av få lyspunkt i mitt liv.
Jeg har besluttet å fri til henne.
Kjæreste Margaret, du vil kjenne deg forrådt av denne avgjørelsen.
Da vi skiltes, kunne jeg aldri se for meg å forelske meg i noen annen.
Men årene vi har tilbrakt fra hverandre,
og erkjennelsen av at jeg aldri vil få lov til å gifte meg med deg,
har med tiden ført til...
Jeg...
Jeg mottok et brev i dag morges fra Peter Townsend.
Kaptein Trøtting?
-Peter er ingen trøtting. -Hva?
Peter er ingen trøtting!
Unnskyld meg, da. Rett i ryggen, lydig og redelig.
Misjonærstillingen, unnagjort på tre minutter; en trøtting.
Og glem ikke pysjen; han virket som typen for slikt. Stripet og nystrøket.
Og? Hva hadde han å meddele?
Han ba om min tillatelse til å bryte pakten vår.
Pakt? Hvilken pakt?
Vi lovet at om vi ikke fikk hverandre, skulle vi ikke gifte oss overhodet.
Vel... han ønsker nå å bli gjort fri fra denne forpliktelsen.
For å gifte seg?
-Ja. -Hvem er den uheldige?
En pike han traff i Brussel.
Hun er nitten.
Virkelig?
En mann på hans alder? Kvalifiserer ikke det som en forbrytelse?
Vel, han skrev til meg så jeg ikke skulle få rede på det fra noen andre.
Du, så ridderlig.
Og? Hvordan kjenner du deg?
Jo, jeg er litt såret over at det var han som først skulle finne lykken.
Ikke vær det.
Han har ikke funnet lykken.
Han har funnet ekteskapet, det motsatte av lykke.
Ideelt sett burde det vært jeg som skrev til ham
for å si at jeg skulle gifte meg.
Du sa du ikke ville gifte deg. "Det er forbeholdt de kjedelige tradisjonelle."
Så du tror ikke du og jeg kunne klart det på mer utradisjonelt vis?
Mer interessant vis?
Milde Jesus.
Bare om vi forbrøt oss mot hvert bidige, gudsjammerlige løfte som kirken påla oss.
-Tony. -Akkurat, ja.
Vi er nødt til å åpne dørene. Er du klar?
-Du kan ikke la det være med det. -Vi er en halvtime forsinket!
-Jeg fridde nærmest til deg! -Vi kan diskutere det en annen gang.
Greit. Hva som er viktig for meg, er visst ikke ditt hovedfokus.
-Står bilen min utenfor? -Ja, ma'am.
-Hvor skal du? -Hjem.
Du kom for å støtte meg. Halvparten av journalistene er her bare for å se deg.
I så fall får arbeidet tale for seg, og det gjør det nok.
Hvor ble det av Hennes Kongelige Høyhet, Tony?
Dette er ikke hennes greie.
Men Larry Olivier, Alec Guinness og Marlene Dietrich er på plass!
Der har vi henne. Kom igjen, folkens, hun er på vei ut!
Kjør. Kjør!
EN SUKSESSUTSTILLING! FOTOGRAFI PÅ SITT BESTE
Lord og lady Trenchard. For en glede. Kom snart igjen, det er lenge siden sist.
Det ville vært henrivende. Med glede!
-Hallo, mamma. -Elskling.
-Jeg tar det vanlige, takk. -Utmerket!
Så...
Du kom aldri på utstillingen. Selv ikke etter påminnelse fra meg.
Noe annet kom i veien.
-Broren din... -Halvbroren.
...skulle paradere.
Den irske garden har parader hver eneste måned.
Jeg har galleriåpning en gang i året.
Det var så viktig for ham.
Ja, der har vi det.
Michael.
Kritikkene har vært positive.
-Særdeles positive, faktisk. -Virkelig? Jeg leste den i The Times.
The Times var de eneste som var negative.
Noen henvisninger til henne?
Margaret? Hun var ikke til stede.
-Vi hadde en disputt. -Angående hva?
Ekteskap, om du absolutt må vite det.
-Så hun avviste deg. -Nei.
Det var omvendt.
Har du gått fra vettet?
Vet du, mamma, for de fleste foreldre...
...finnes det ingen som er riktig bra nok for deres barn.
Skål for helsen din.
Hva er i veien?
Det er noe jeg må fortelle deg.
-Så jeg fortalte det til Jacqui. -Og hvordan tok hun det?
Ikke rolig og behersket.
Men det er hun ikke under noen omstendigheter.
Det ville vært for konvensjonelt.
Hun er vitterlig et fenomenalt knull.
-Tydeligvis. -Hva skal nå det bety?
Vel, bare at du er blitt svært meget...
...bedre siden du begynte å treffe henne.
-I sannhet! -Har jeg det?
Jeg klarer ikke holde tritt lenger.
-Og du er blitt mer oppfinnsom. -Er jeg det?
Så ikke gi avkall på henne, samme hva.
Det skal jeg ikke.
Jeg er i London på torsdag og kan ha tid til overs etter lunsj.
For noe uanstendig?
Ja. Noen innvendinger, Mr. Fry?
Overhodet ikke, Mrs. Fry.
Kan jeg komme tilbake til saken? Jeg har avtalt å treffe Margaret den kvelden.
Det går fint. Jeg lover å ikke slite deg helt ut.
Jeg tenker å stille henne det store spørsmålet da.
-Hvilket spørsmål? -Det spørsmålet.
Du sa hun hadde tykke ankler og fjeset til en jødisk neglpleier.
Vel, det stemmer.
Men hun er også bedårende.
-Og hun er temperamentsfull. -Er det en fordel?
Det er ikke usexy.
Det betyr ikke at du må gifte deg med henne.
Jo, jeg er redd for det.
Av andre grunner.
Ikke be meg om å forklare.
De fleste av artene på Galápagosøyene forekommer ingen andre steder.
Denne sjøløven er for eksempel en underart
som kun finnes på Galápagosøyene.
Landiguanen må ikke forveksles med...
Hva er så dette?
Åpne den.
Kan du tilgi meg om jeg lar være å gå ned på kne?
Du nekter å bøye deg for prinsessen din, selv når du frir til henne?
Det er ikke ærbødigheten det står på.
Jeg har skrubbsår etter all knullingen.
Gift deg med meg.
-Jeg trodde du hatet tanken på ekteskap. -Og det gjør jeg.
Men jeg hatet tanken på å miste deg enda mer.
Du ville ha mistet meg.
-Du ville kommet tilbake. -Aldri.
Bare lov meg én ting.
Fyr løs.
Aldri å kjede meg.
La gå.
Da skal du love meg noe til gjengjeld.
Fyr løs.
Aldri å såre meg.
Jeg lover.
Tony har fridd til meg, og jeg sa ja.
Dette lover jo bedre enn da du reagerte på Peter Townsends frieri med et "å".
Og denne gangen bør det ikke oppstå noen innvendinger og hindringer.
Nei, selvsagt ikke.
Vær snill og forsikre meg om det én gang til.
Høyt og tydelig, takk, så vi begge har det på det rene.
Margaret.
Jeg lover aldri å gjøre noe for å stanse noen flere av dine ekteskapsplaner.
Takk skal du ha.
Og da har jeg din velsignelse til å kunngjøre det og begynne planleggingen?
-Ja, men... -Fint.
Da må du ha meg unnskyldt, for jeg vil gjerne komme i gang med dette.
Peter skrev til meg. Han skal også gifte seg.
Hun er nitten.
-Å, Margaret. -Så min kunngjøring må komme først.
Dette er slottet Birr, god kveld.
Dette er Tony Armstrong-Jones. Får jeg snakke med min mor?
-La meg se om lady Rosse er tilgjengelig. -Si at det er viktig.
Lady Rosse hviler for øyeblikket, sir.
Hun har bedt meg spørre Dem om å ringe tilbake i morgen.
Helvete.
-Tony? -Kommer.
Ma'am.
Slå deg ned, Michael.
Hvor skal vi gjøre det? Hva kunne du tenke deg?
Folk forventer Westminster Abbey, men siden jeg aldri kommer til å bære kronen,
kan vi godt velge noe annet, om du vil.
Og dra til Gretna Green i stedet?
Hvorfor ikke?
Eller Las Vegas.
Prinsesse Margaret har meddelt meg at hun har mottatt et ekteskapstilbud.
Hun har takket ja, og ønsker nå å komme med en offentlig uttalelse.
Kan du snakke med kommandør Colville
og resten av de på pressekontoret, og be dem om å hjelpe henne?
Selvsagt, ma'am.
Og den utvalgte ble altså denne fotografen?
Ja.
-Mr. Jones. -Armstrong-Jones, tror jeg.
-Jeg skjønner. -Hun har retten på sin side, Michael.
Og hun synes meget innstilt på dette.
Og vi bør unngå flere historier som den med Peter Townsend,
så jeg tenker å gi det min støtte, samme hva som måtte følge.
Selvsagt, ma'am.
Det er like fullt et lite problem.
Hadde det ikke vært artig om vi faktisk valgte Westminster Abbey?
Med dine venner på den ene siden, og mine venner på den andre.
Den nye verden, og den gamle verden.
Som en ørn med to hoder, vendt i hver sin retning.
Greit. Da blir det Westminster Abbey.
Og la oss overgå min søsters bryllup. La oss stille henne i skyggen.
La oss ryste stedet i dets grunnvoller.
Det vi har kommet frem til,
er å gå ut med en beskjeden kunngjøring, etterfulgt av et storslagent bryllup...
...i Westminster Abbey.
Jeg har med et utkast til uttalelsen vi skal gi til avisene i morgen.
Hva synes du?
Det virker greit, men...
Nei, ikke begynn med noe "men".
-Vi blir nødt til å utsette det. -Utsette hva da?
Kunngjøringen. Bare med noen måneder.
-Hvorfor det? -På grunn av babyen.
Hvilken baby?
Min. Jeg er med barn.
Hvor langt er du på vei?
Fjorten uker.
Hvorfor har du ikke sagt noe?
Jeg har prøvd, men du var forståelig nok opptatt av alt annet.
Hva har graviditeten din med noe av dette å gjøre?
-Og gratulerer, for øvrig. -Takk. Det handler om etikette.
-Å, jeg forstår. -Nei, det gjør du ikke.
Dette er noe dere har kokt sammen, for å spolere ekteskapet mitt.
Nei, det er kjedelig etikette!
Ingen familiekunngjøring kan skje før regentens barn er født.
Før vi har kunngjort noe, kan vi heller ikke gifte oss!
-Men dere må kun vente i et halvt år! -Et halvt år her og et halvt år der!
Det meste av den tiden vil uansett gå med til planleggingen!
Margaret. Margaret!
For å tilkjennegi at jeg som dronning gir min støtte, har jeg tenkt å holde en fest.
For familien, for vennene dine. For å vise vår støtte.
Vi gjorde aldri det for Peter.
Dere gjorde aldri noe som helst for Peter.
Margaret, jeg gir deg mitt ord. Vi kjører på med dette.
Du skal gifte deg med Tony. Men vi kan ikke kunngjøre det ennå.
Mr. Aneurin Bevan, som er sikret en plass, nærmest, med sitt gedigne flertall i...
Bob. Jeg er nødt til å avbryte deg bare et øyeblikk, Bob. Vi får inn nye tall her.
Jeg avbrøt ham for å få bekreftet resultatet for Edinburgh Pentlands.
Bob Mackenzie har sagt at Labour trengte en dreining med ca 2 % for å vinne valget.
Ved kveldens begynnelse stod resultatet åpent.
Skiftningene fikk oss først til å tvile, men etter 30 opptellinger er svaret klart.
Det blir sannsynligvis et jarledømme.
Hva enn som skal til for at jeg skal kunne godtas.
Et jarledømme?
Ikke et jævla hertugdømme, iallfall.
Ei heller markgrevskap.
Men som gift med dronningens søster
vil jeg fortsatt stå høyere i rang enn han som ble min mors andre ektemann,
denne iren, etter at hun forlot min far.
Og jeg vil stå høyere i rang enn sønnen hun fødte ham,
lille Brendan, le vicomte.
Når vi dro til Irland, reiste alltid han, Brendan, på togets første klasse,
og stebroren min reiste på annen klasse, mens jeg måtte reise på tredje klasse.
Spjælingen av en sønn, fra det mislykkede første ekteskapet, uten noen tittel.
Med et vanskapt ben, fra polio.
Kunne du? Gidder du? Takk.
Elsker deg.
Det konservative parti: 27 055 stemmer.
Dette tilsier et konservativt flertall, med totalt 110 flere stemmer enn Labour,
og over 100 flere stemmer enn de andre partiene i Parlamentet.
MENNESKET, RASER & DARWIN
Er du i humør for noen spørsmål?
Det kommer an på spørsmålene.
Gjør det vondt?
Nei, det gjør ikke vondt.
Men det er ubehagelig...
...spesielt om babyen ligger nede mot bekkenet eller beslutter å sparke meg.
-Men dette er du ikke interessert i. -Jeg er svært interessert!
Man kjenner seg klossete, og så er jeg trett hele tiden,
og jeg kan ikke foreta meg noe, og jeg kan ikke bøye meg.
Litt som reisen fra Aberdeen til Balmoral.
-La være. -Det bare fortsetter i det uendelige.
Og tærne mine forsvinner.
Ikke si det, da!
-Jeg liker tærne dine. -Tærne mine er heslige!
Ikke vær dum. De er det nest flotteste ved deg.
For en skrekkelig kompliment.
Det finnes ikke noe slikt som en dårlig kompliment.
Det er sant. Man får ta til takke med det man kan få.
Hva er det flotteste ved meg?
Nei, det flotteste, si det...
Vel, det er faktisk to ting.
En grunn i seg selv til å få barn, vil jeg mene; i største grad.
-La gå, da. -Min kjære budeie.
Nei. Nei, vent, barpike.
Kom igjen nå, for min skyld.
Skjenk meg en halvliter.
Vis deg fra din frekke side.
-Jeg aner ikke hva du mener. -Kom igjen.
Sånn som dette.
Og se meg inn i øynene mens du gjør det. Kom igjen.
Tenk om Dere kunne besøke Birr i mars! Det er da vi arrangerer jakt. I så fall...
-Denne veien. -La det være en som er litt spennende!
Kjære, la meg presentere John Beaufort.
De er svært nære venner av oss.
Sjekk lillefingeren. Lillefingeren!
Whisky, takk, elskling.
Hva er i veien? Du ser ut som om du har sett et spøkelse.
Men på sett og vis har du vel det.
Du er omgitt av noen grufulle, avdankede fortidslevninger og skrømt.
-Nei, det er ikke det. -Hva da?
-To whiskyer, takk. -Skal bli, sir.
Jeg ville ikke fortelle deg dette i kveld.
Hva da?
Jeg er gravid, Tony.
Mitt?
-Du kan ikke vite det sikkert. -Jo, med 99 %.
Vel, det er en margin på én prosent.
-Har du sagt det til Jeremy? -Jeg har ikke turt det.
-Det var han som stod for Knollys House. -Nemlig.
Han forgudet det, han har det hjemme i stuen.
Om man skulle trenge ytterligere bevis på at vi er et land i endring,
må det jo være dette.
Og alt har forandret seg så fort.
-På bare én generasjon. -Ja.
For et kvarter siden var britene i harnisk over min opptakelse i kongefamilien.
-Jeg husker det. -Selv om jeg var en prins fra et kongehus.
Min tippoldemor var dronning Victoria, min far var prins og min bestefar konge.
Alle var rystet over hvilket elendig parti jeg var, og hvor lavt du hadde sunket.
-Jeg vet det. -Denne fyrens mor...
-Hold opp! -...er en ussel oppkomling.
Faren hans er en simpel kontraktsadvokat som stakk av med en flyvertinne,
og alle jubler vilt og kaller dette en seier!
Ikke ennå.
Det er patetisk!
Kom igjen, Margaret. Bli med meg!
-Kom igjen og følg på, alle sammen. -Kom igjen!
Ma'am.
Michael.
Om det skulle finnes noe man burde vite angående Mr. Armstrong-Jones,
før han blir en del av familien,
ville det være greit å få beskjed så snart som mulig.
Hva er det Hennes Majestet kunne tenke seg å få vite?
Ma'am.
Bli med, Lilibet!
-Michael. -God morgen, Tommy.
Jeg håper Deres Majestet forstår i hvilken sammenheng
denne diskrete bakgrunnssjekken ble utført,
og at den på ingen måte er uttrykk for noen lidderlige,
moralistiske eller fordømmende synspunkt.
Som privatperson er Mr. Armstrong-Jones i sin fulle rett til å ta sine egne valg,
og å få leve det livet han ønsker.
Men for hans vedkommende, som med mang en annen kunstnersjel,
synes ikke en tradisjonell livsførsel å være noe å hige etter.
Det kan virke som at det som gjør arbeidet hans bemerkelsesverdig,
er hans villighet til, og hans forkjærlighet for,
å overskride barrierer og konvensjoner,
idet han presser grensene for sitt utvalgte felt, som da er fotografi,
til deres absolutte ytterpunkter, og dette gjelder både innenfor kunsten
og, tilsynelatende, i det liv han lever.
Jeg forstår.
Den smale sti, det hederlige, kristelige levesett...
...er ikke etter hans smak.
Så vidt oss bekjent,
dyrker han for øyeblikket
intet mindre enn tre andre intime forhold.
Hva?
Med hvem da?
En viss Miss Jacqui Chan...
...en østerlandsk danser og sangerinne.
Og med Gina Ward, en skuespillerinne,
og med en viss Miss Robin Banks, hans tidligere assistent.
Og dette, bør vi tilføye...
...er kun de naturlige tilfellene.
Hva?
Vi har all grunn til å mistenke
at Mr. Armstrong-Jones også nyter omgang med individer av sitt eget kjønn,
og at hans nære vennskap med sin foreslåtte forlover,
-denne Mr. Jeremy Fry, er... -Ja vel.
-...i realiteten... -Det holder, Tommy.
For ikke å glemme dennes hustru.
-Det holder. -Camilla.
Med pikenavnet Grinling.
Som en gang i tiden var kjæresten til Armstrong-Jones.
Og som nå også venter barn.
Har dere et fotografi av henne?
Ja.
Takk, Michael.
Mine herrer, det begynner å bli på tide å informere innenriksministeren.
-Rolig, nå, rolig! Herregud, Jim! -Greit, greit!
-Er du klar? -Kjør på!
-En delvis bedøvelse, ma'am. -Takk.
Det gleder meg å meddele at dronningens nedkomst ventes å være nært forestående.
Nei, du store all verden.
Vel, tør jeg ta initiativ til en kort bønn på vegne av regjeringen?
Vi ber Deg, Herre, vår himmelske far og allmektige Gud,
o konge over alle konger...
Se så, ma'am.
...som våker og hersker over alle...
...og fra Din store trone skuer ned over denne jordens folkeslag.
Av hele våre hjerter bønnfaller vi Deg om å miskunne Deg
og holde Din vernende hånd over vår nådigste regina, dronning Elizabeth,
og begunstige henne med all Den Hellige Ånds salighet,
hvorved hennes sjel evig vil bøye seg for Din vilje og følge Din vei,
og skjenk henne så i overflod av de himmelske gaver.
Svarte!
Unn henne helse og velstand, og et langt liv dermed.
Gi henne den styrke hun trenger til å beseire og overvinne alle sine fiender,
for omsider, ved dette livets slutt...
Svarte!
...å kunne oppnå evig lykksalighet og velsignelse
gjennom vår Herre, Jesus Kristus.
-Amen. -Amen.
For en skjønn baby du er!
Her følger siste nytt fra London.
Den nye prinsen er nummer to i tronrekkefølgen
og veide ved fødselen 3 300 gram.
Navnet ventes å bli kunngjort omgående.
Blant hyllestene så langt var en salutt
med 41 skudd ved det kongelige hesteartilleri,
samt en salutt med 21 skudd ved den kongelige marine.
Dette er Det britiske kringkastingsselskap...
De har en ny nevø, Deres Høyhet!
Gratulerer!
-Hallo. -Hallo.
Nei, se! Han er nydelig!
-Takk. -Har du tenkt på hva han skal hete?
Vel, vi vurderte å kalle ham George, men det har vært for mange med det navnet,
-og ingen kan uansett ta pappas plass. -Nei.
Vi snakket også om Louis, men det føltes litt...
Fremmed.
Så valget falt til slutt på Andrew.
Etter faren til Philip.
Den konkursrammede horebukken, ja!
Philips far.
Men ja, nå som babyen er født, og alt er som det skal være og alle er fornøyde,
vil jeg be om din velsignelse, slik at Tony og jeg kan...
-Du vet hva jeg vil spørre om. -Å få kunngjøre forlovelsen?
Ja.
La gå.
Takk.
Men før du kommer med en kunngjøring og haster av sted til alters...
Er du sikker på at Tony er den rette?
-Jeg kan ikke tro at du gjør dette. -Margaret.
Forelskelsens innledningsvise rus gjør oss alle blinde.
Vi åpner øynene kun for det vi ønsker.
-Du kjenner ham knapt. -Og du kjenner ham enda mindre.
Jeg frykter at din lengsel etter å lege sårene...
Sår som ble forvoldt av deg.
...gjør at du risikerer å forplikte deg til noe, til noen,
som ikke er helt riktig.
Du sa selv at du innlot deg på denne forlovelsen
etter at Peter fortalte deg at han ville gifte seg med en annen.
Jeg vil bare forsikre meg om at dette ikke er en form for hevn.
Tony er ikke en hevn. Tony er et fritt valg.
Tony har gitt meg grunn til å håpe og drømme.
Han maner frem følelser i meg jeg aldri har kjent på.
Følelser jeg ikke engang trodde fantes.
Det tviler jeg ikke på.
Men han er også en meget sammensatt mann.
Med en sammensatt forhistorie og, hvem vet...
...et sammensatt nåværende liv.
Hva skal nå det bety?
Er det noe du har fått vite?
For i så fall kan du si det nå.
Si det nå!
Jeg spør bare om han er rett mann å binde seg til for livet.
Egner han seg for alle ekteskapets opp- og nedturer?
Jeg skal gifte meg med Tony om det så er det siste jeg gjør,
og om det så må skje på tinghuset i Chelsea med en lokal fyllik som vitne.
Tony gir meg klarhet og mening.
Omsider vet jeg hvem jeg er, og hva det er jeg representerer.
Og hva er så det?
En kvinne som står på egne ben.
En kvinne av den moderne tid.
Og, mer enn noe, en kvinne som er fri.
Som står fritt til å leve og til å elske...
...og til å løsrive seg.
Men du løsriver deg ikke.
Du tenker ikke å oppi tittelen din, rangen din, privilegiene dine.
Og det av en veldig enkel grunn:
Du har altfor stor glede av dem.
Slottene, privilegiene, høyaktelsen.
Det betydde alltid mer for deg enn for meg.
Mens alt jeg ønsket, var å kunne gi avkall på alt sammen...
...og forsvinne, bli usynlig.
I så fall gjør det din bragd desto mer imponerende.
All den tid du har klart å forsvinne og gjøre deg usynlig med kronen på hodet.
-Margaret... -Vi sees i kirken.
Da kunngjøringen om en trolovelse kom fra Clarence House,
ble den ikke møtt kun med overraskelse, men også med den største henrykkelse.
Londons gater innbyr ikke til å stase seg opp,
men en stor dag som denne fordrer en upåklagelig frisyre.
BRYLLUPET TIL HKH PRINSESSE MARGARET
Før den store nyheten ble kjent,
var prinsessens forlovede et ubeskrevet blad for britene.
Nå vet alle at han er 29 år, altså like gammel som prinsesse Margaret.
Han fikk sin utdannelse ved Eton og Cambridge,
der han styrte sitt lag til seier i kapproing.
Han er utradisjonell, talentfull og særdeles populær.
De vandret en god stund på eiendommen,
mens kameraene fortsatte sine begeistrende opptak.
Faren din ville vært stolt.
Ikke dårlig, det må sies.
Hva da?
Av sønnen som alltid har brakt skam over deg.
Sønnen som du avviste. Sønnen som aldri var god nok.
Jeg tenkte vel at du på et tidspunkt ville få deg til å si at du er stolt av meg.
Endog at du er glad i meg.
Jeg håper du ikke har gått til dette skritt for min skyld, kjære.
Anthony Charles Robert,
tar du denne kvinne, som ved din side står, til din ektefelle?
Vil du leve sammen med henne, etter Herrens bud, i den hellige ektestand?
Vil du elske og bevare henne, ære henne og bli trofast hos henne,
i gode og onde dager,
og vil du forsake alle andre og være henne alene tro,
inntil døden skiller dere?
Ja.
Margaret Rose, tar du denne mann, som ved din side står, til din ektefelle?
Vil du leve sammen med ham, etter Herrens bud, i den hellige ektestand?
Vil du adlyde ham og tjene ham, elske, ære og bli trofast hos ham,
i gode og onde dager,
og vil du forsake alle andre og være ham alene tro,
inntil døden skiller dere?
Ja.
Tekst: Hilde Jørgensen