UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
BRUXELLES, BELGIA AUGUST 1959
Alteță...
Ieși!
3 august 1959.
Scumpă Margaret, îți scriu cu inima grea,
nădăjduind să te pregătesc pentru anunțul pe care-l voi face curând.
După cum știi, tocmai m-am întors după un an petrecut în lumea întreagă.
În această călătorie, m-a însoțit o tânără pe nume Marie-Luce,
în calitate de secretară și fotograf.
E o persoană pe care o cunosc de câțiva ani,
iar tovărășia ei se numără printre puținele bucurii din viața mea.
Am hotărât s-o cer de soție.
Scumpă Margaret, știu că această decizie te va face să te simți trădată.
Când ne-am despărțit, nu mi-aș fi imaginat că mă voi îndrăgosti de altcineva.
Însă anii de despărțire și interdicția de a-ți deveni vreodată soț
sau măcar, cu timpul...
Am...
Am primit o scrisoare de la Peter Townsend azi-dimineață.
Comandorul Plictiseală?
- Peter nu e plicticos. - Poftim?
Am spus că Peter nu e plicticos.
Scuză-mă! Cu spatele drept, supus, cuviincios...
Stilul misionar, trei minute scurte. Plicticos, categoric!
Probabil și pijama. Arată a ins care poartă pijama.
În dungi și călcată.
Și? Ce a avut de spus?
Mi-a cerut voie să încalce pactul nostru.
Pactul? Care pact?
Ne-am promis că, dacă nu putem fi soți, nu ne vom căsători cu nimeni.
Înțeleg.
Ei bine...
Acum dorește să fie eliberat de acel legământ.
Ca să se însoare?
- Da. - Cine e ghinionista?
O fată pe care a cunoscut-o la Bruxelles.
Are 19 ani.
Serios?
La vârsta lui?
Nu e o infracțiune?
Mi-a scris, ca să nu aflu de la nimeni altcineva.
Câtă galanterie!
Și?
Cum te simți?
Da, mă doare puțin
că el și-a găsit primul fericirea.
Să nu te doară.
Nu și-a găsit fericirea.
A găsit căsătoria, adică exact opusul fericirii.
Ideal ar fi fost să-i scriu eu lui, anunțându-l că mă căsătoresc.
Ai spus că nu vrei să te căsătorești. „Asta fac oamenii anoști, convenționali.”
Nu crezi că noi doi am putea s-o facem...
neconvențional?
Într-un mod interesant?
Hristoase!
Doar dacă am încălca absolut toate legămintele infernale
la care ne-ar obliga biserica.
- Tony! - Da, exact!
Trebuie să deschizi ușile. Ești gata?
- Nu se poate s-o lași baltă acum! - Deja am întârziat jumătate de oră!
- Practic, te-am cerut în căsătorie! - Putem discuta despre asta altă dată.
Foarte bine! Dacă nu dai prioritate la ce e important pentru mine...
- Mașina mea mai e afară? - Da, doamnă.
- Unde pleci? - Acasă.
Ai venit să mă susții! Jumătate din ziariști au venit pentru tine!
Va trebui ca fotografiile să vorbească de la sine. Sunt sigură că așa va fi.
- Tony, unde a plecat Alteța Sa? - Unde e prințesa Margaret?
Nu e genul ei de eveniment, dar sunt aici Larry Olivier și Alec Guinness.
Marlene Dietrich vă interesează?
Ea e! Veniți, băieți! Iese acum!
Dă-i drumul!
FOTOGRAFIE LA CEL MAI RAFINAT NIVEL
Lordul și lady Trenchard! Ce bucurie! Trebuie să mai veniți. A trecut prea mult.
Mi-ar plăcea nespus. Multă dragoste!
- Bună, mamă! - Dragul meu...
- Aș vrea ca de obicei, te rog. - Prea bine.
Așa...
N-ai venit la expoziția mea.
Deși ți-am amintit.
A existat un conflict.
- Fratele tău... - Fratele vitreg.
...a avut paradă.
Garda Irlandeză are paradă în fiecare lună.
Eu am un vernisaj ca ăsta o dată pe an.
A fost foarte important pentru el.
În fine...
Michael!
Recenziile au fost favorabile.
- Chiar foarte favorabile. - Da? Am citit The Times.
The Times a fost singurul negativ.
Pe ea au menționat-o?
Pe Margaret? N-a fost prezentă.
- Ne-am certat puțin. - De la ce?
De la căsătorie, dacă ții să afli.
- Te-a refuzat. - Nu.
Invers.
Ești nebun?
Știi, mamă, pentru cei mai mulți părinți...
nu există niciodată pereche destul de bună pentru copilul lor.
În sănătatea ta!
Ce s-a întâmplat?
Trebuie să-ți spun ceva.
- Am anunțat-o pe Jacqui. - Cum a primit vestea?
Deloc pasiv.
La drept vorbind, nu ia nimic în mod pasiv.
Ar fi mult prea convențional.
E o parteneră de futai năucitoare.
Evident.
- Asta ce vrea să însemne? - Păi...
Doar că ești mult mai...
bun de când te vezi cu ea.
- Bine zis! - Da?
Eu, unul, nu mai țin pasul.
- Și ești mai creativ. - Da?
Așa că nu renunța la ea,
orice ai face!
N-o să renunț.
Apropo, joi trebuie să fiu la Londra. S-ar putea să am puțin timp după prânz.
Asta e o propunere?
Exact.
Ai obiecții, dle Fry?
Absolut niciuna, dnă Fry.
Pot să-ți dau răspunsul mai târziu?
- Seara ar urma să mă văd cu Margaret. - E în regulă.
Promit să nu te epuizez cu totul.
M-am gândit să-i fac atunci cererea.
Care cerere?
Aceea.
Spuneai că are glezne groase și față de manichiuristă evreică.
Păi...
E adevărat.
Dar e și adorabilă.
- Și iute la mânie. - Ăsta e un plus?
Nu e neatrăgător.
Nu înseamnă că trebuie s-o iei de soție.
Ba mă tem că trebuie.
Din alte motive.
Nu-mi cere să ți le explic.
Majoritatea speciilor din Galapagos sunt endemice în aceste insule.
De exemplu, acest leu-de-mare e o subspecie
care se găsește doar în Galapagos.
Iguana terestră, care nu trebuie confundată cu...
Asta ce e?
Deschide-o!
Mă vei ierta dacă nu mă așez în genunchi?
Nu te pleci în fața prințesei tale nici măcar când îi ceri mâna?
N-are nicio legătură cu plecatul.
Am rosături de la futaiul cu tine.
Fii soția mea!
Credeam că detești ideea căsniciei.
Așa e.
Dar am detestat-o și mai mult pe cea de a te pierde.
Chiar m-ai fi pierdut.
Te-ai fi întors.
Niciodată!
Promite-mi un lucru.
Orice.
Să nu mă plictisești.
Foarte bine.
Acum promite-mi și tu ceva în schimb.
Orice.
Să nu mă faci să sufăr.
Promit.
Tony m-a cerut de soție și am acceptat.
E ceva mai bine decât acel „O!”
cu care ai reacționat la cererea lui Peter Townsend.
În fine, sper că, de data asta, nu vor exista obiecții sau obstacole.
Nu, desigur că nu!
Fii bună și dă-mi din nou asigurarea,
răspicat, ca să ne fie foarte clar amândurora.
Margaret...
Promit că nu voi mai face niciodată ceva ca să împiedic o căsătorie a ta.
Mulțumesc.
Deci am încuviințarea ta să fac anunțul și să încep pregătirile?
- Da... - Mă bucur.
Atunci iartă-mă că nu mai stau. Aș vrea să trec la treabă imediat.
Mi-a scris Peter.
Și el se căsătorește.
Ea are 19 ani.
- Margaret... - Așa că eu trebuie să fac prima anunțul.
Castelul Birr, bună seara!
Aici Tony Armstrong-Jones. Aș vrea să vorbesc cu mama mea.
Să văd dacă lady Rosse e disponibilă.
Spune-i că e important.
Lady Rosse se odihnește, domnule.
Vă roagă s-o sunați din nou mâine.
Rahat!
- Tony! - Vin!
Doamnă...
Michael, ia loc, te rog!
Unde s-o facem?
Unde ți-ar plăcea?
Lumea se va aștepta să fie la Abbey,
dar, cum nu există pericolul să port vreodată coroana,
putem să ne rupem de acea tradiție, dacă vrei.
Și să mergem la Gretna Green?
De ce nu?
Sau la Las Vegas.
Prințesa Margaret m-a informat că i s-a făcut o cerere în căsătorie.
A acceptat acea cerere și dorește să dea o declarație publică.
Vorbește cu comandantul Colville și cu ceilalți de la biroul de presă,
să le ceri s-o ajute?
Desigur, doamnă.
E vorba de fotograf, doamnă?
Da.
Domnul Jones.
Armstrong-Jones, cred.
- Înțeleg. - E dreptul ei, Michael.
Și pare foarte hotărâtă.
Nu ne mai permitem altă dramă ca aceea cu Peter Townsend, așa că...
O voi sprijini, orice ar fi.
Desigur, doamnă.
Există totuși o mică problemă.
N-ar fi amuzant să alegem totuși Abbey?
Jumătate plină cu prietenii tăi, cealaltă jumătate, cu ai mei.
Lumea nouă, lumea veche.
Ca un vultur cu două capete, îndreptate în direcții opuse.
Bine.
La Abbey să fie!
Și să facem o nuntă mai mare decât a surorii mele!
S-o eclipsăm!
Să zguduim din temelii instituția asta!
Am decis să facem
un anunț modest, urmat de o nuntă mare...
la Abbey.
Am adus un exemplar al declarației pe care o vom da mâine presei.
Ce părere ai?
Pare în regulă, dar...
Nu veni cu „dar”!
- Va trebui să amânăm. - Ce să amânăm?
Anunțul. Doar câteva luni.
De ce?
Din cauza copilului.
Care copil?
Al meu.
- Sunt însărcinată. - De când?
Paisprezece săptămâni.
De ce nu mi-ai spus?
Am încercat, dar ai fost cu capul în nori, lucru lesne de înțeles.
Și ce legătură are sarcina cu restul?
Apropo, felicitări!
Mulțumesc. E o chestiune de protocol.
- Înțeleg. - Nu, Margaret, nu înțelegi.
E o stratagemă pe care ați născocit-o, ca să mă descurajați de la căsătorie!
Nu! E o chestiune de protocol plicticoasă!
Până nu se naște copilul suveranului, familia nu face alt anunț.
Dar până nu facem anunțul, nu putem nici să ne căsătorim!
- Timp de șase luni... - Încă șase luni?!
Margaret!
Oricum, pregătirile vor consuma o mare parte din acel timp!
Margaret!
Drept semn al sprijinului meu, ca regină,
intenționez să dau o petrecere.
Pentru familie. Pentru prietenii voștri.
Ca să arătăm că vă susținem.
Pentru Peter n-am făcut asta.
Pentru Peter n-ai făcut niciodată nimic!
Margaret, ai cuvântul meu, totul va merge înainte cu iuțeală.
Te vei căsători cu Tony.
Doar că nu putem face deocamdată anunțul.
Dl Aneurin Bevan, care ar fi un miracol, desigur, să nu se întoarcă,
având majoritatea zdrobitoare în...
Te întrerup o clipă, Bob. Mi se atrage atenția că... Scuze.
L-am oprit, astfel că vom confirma situația din Edinburgh Pentlands.
Bob Mackenzie spunea că laburiștii au nevoie de un imbold,
două procente sau peste, ca să câștige alegerile.
La începutul serii, rezultatele erau haotice.
Unul sau două din sens opus ne-au făcut să ezităm,
dar, după 30 de rezultate, situația s-e decis...
Cel mai probabil, va fi un titlu de conte.
Ce-mi vor da ca să devin acceptabil.
Un titlu de conte?
Unul de duce în niciun caz, în mă-sa!
Nici de marchiz.
Dar, ca soț al surorii reginei,
tot voi avea rang mai înalt decât bărbatul ales de mama ca al doilea soț,
irlandezul, după ce l-a părăsit pe tata.
Și voi avea rang mai înalt decât fiul pe care i l-a născut,
micul Brendan, le vicomte.
Când mergeam în Irlanda, cu trenul, Brendan călătorea la clasa întâi,
fratele meu vitreg călătorea la clasa a doua,
iar eu eram trimis la clasa a treia.
Fiul cel pipernicit, din prima căsătorie cea nesatisfăcătoare, fără niciun titlu.
Și cu un picior strâmb de la poliomielită.
Ai putea? Ai vrea? Mulțumesc.
Te iubesc.
Partidul conservator: 27.055.
Asta indică o majoritate conservatoare de 110 în raport cu laburiștii
și peste 100 în raport cu toate partidele în următorul parlament.
‎OMUL, RASA ȘI DARWIN
Ai avea chef să răspunzi la niște întrebări?
Depinde de întrebări.
Doare?
Nu.
Nu doare.
Dar e incomod,
mai ales dacă pruncul are o poziție joasă în bazin sau are chef să dea din picioare.
- Vezi, acum nu te interesează! - Ba mă interesează!
Mă simt greoaie,
sunt tot timpul obosită, nu pot...
Nu pot să fac nimic, nu mă pot apleca.
E ca drumul acela de la Aberdeen la Balmoral.
- Te rog! - Pare să nu se mai termine.
Și degetele de la picioare dispar.
Nu spune asta!
- Îmi plac degetele tale de la picioare. - Sunt hidoase.
Nu spune prostii! Ai o singură trăsătură mai atrăgătoare ca ele.
Ce compliment îngrozitor!
Nu există complimente proaste.
E adevărat. Când ești sărac, nu poți să ai pretenții.
Trăsătura cea mai atrăgătoare care e?
Trăsătura cea mai atrăgătoare?
Sunt două, de fapt.
Un motiv suficient ca să faci copii, în opinia mea. Uriaș.
- Da, bine... - Lăptărițo!
Nu, nu, barmaniță!
Haide, fă-mi pe plac!
Umple-mi o halbă!
Cu obrăznicie. Hai, să văd!
- N-am nici cea mai vagă idee. - Haide!
Așa...
Privește-mă în ochi în timp ce o faci.
Hai, să văd!
Mi-ar plăcea nespus să veniți la Birr în martie. Atunci organizăm vânătoarea.
- Da? - Da, iar dacă veniți...
- Pe aici. - Dă, Doamne, să fie cineva interesant!
Dragul meu, ți-l prezint pe John Beaufort.
Suntem prieteni apropiați.
Degetul mic!
Whisky, te rog, dragul meu.
Ce s-a întâmplat? Parcă ai fi văzut o stafie.
Într-un fel, chiar așa e.
Numai moaște și spectre hidoase, redundante.
- Nu e vorba de asta. - Dar ce e?
- Două whisky, te rog. - Desigur.
N-am vrut să-ți spun în seara asta.
Ce să-mi spui?
Sunt gravidă, Tony.
Cu mine?
- Nu poți fi sigură. - Sunt 99% sigură.
Rămâne acel 1%.
- Lui Jeremy i-ai spus? - Încă nu. Nu îndrăznesc.
- Knollys House e opera lui. - Da, da!
O adoră. A expus-o în camera de zi.
Dacă mai era nevoie de o dovadă în plus că suntem o țară schimbată, iat-o aici!
Cât de repede s-a schimbat totul!
- Pe parcursul unei generații. - Da.
Acum 15 minute, guvernul și biserica Marii Britanii
protestau la intrarea mea în familia asta.
- Îmi amintesc. - Eram prinț, dintr-o casă regală.
Stră-străbunica mea a fost regina Victoria,
tatăl meu a fost prinț, bunicul meu a fost rege
și pe toți îi leza cât de nepotrivit sunt și cât de tare te cobori tu!
- Știu. - Mama tipului ăstuia...
- Încetează! - ...e o arivistă îngrozitoare.
Tatăl lui e un avocat comercial obișnuit,
care a șters-o cu o stewardesă
și toți își aruncă pălăriile în aer triumfători.
Încă nu.
Jalnic!
Vino, Margaret! Veniți după mine!
- Hai cu toții! - Vă rog, veniți!
- Doamnă... - Începem!
- Michael... - Conduc eu.
Dacă există vreun lucru care trebuie știut despre dl Armstrong-Jones
înainte să devină membrul acestei familii,
ar fi bine să aflăm din timp.
Ce ar dori Maiestatea Voastră să știe?
Faceți loc!
- Doamnă... - Faceți loc!
Aveți grijă!
Lilibet!
- Michael... - Bună dimineața, Tommy!
Maiestate, sper să înțelegeți contextul
în care s-a făcut acest discret demers de cercetare
și faptul că el nu reprezintă nicidecum
o atitudine părtinitoare, moralizatoare sau critică.
Dl Armstrong-Jones are tot dreptul ca, în viața sa personală,
să facă alegerile pe care le dorește, să trăiască așa cum dorește.
Totuși, așa cum se întâmplă cu numeroși artiști,
modul de viață convențional nu pare să i se potrivească.
Se pare că elementul care îi face lucrările remarcabile
e înclinația lui, apetitul lui
de a doborî bariere și convenții
pentru a-și împinge până la extrem maniera de exprimare, fotografia, cred,
și așa cum procedează în artă
se pare că procedează și în viață.
Înțeleg.
Drumul cel îngust, drumul cel drept, creștinesc
nu e pe gustul lui.
Din câte am aflat,
în prezent întreține
nu mai puțin decât alte trei relații intime.
Poftim?!
Cu cine?
Cu o dră Jacqui Chan,
dansatoare și cântăreață orientală.
Cu Gina Ward, actriță,
și cu o dră Robin Banks,
fosta lui asistentă.
Ar trebui să adăugăm că acestea...
...sunt doar cele firești.
Poftim?
Există motive întemeiate să bănuim
că dl Armstrong-Jones are o înclinație spre membrii sexului său
și că prietenia sa strânsă cu cel pe care l-a ales cavaler de onoare,
dl Jeremy Fry, este...
Da. Bine, Tommy.
Fără s-o mai amintim pe soția acestuia.
- Te rog! - Camilla.
Fostă Grinling.
Iubita de pe vremuri a lui Armstrong-Jones.
Actualmente însărcinată și ea.
Aveți o fotografie a ei?
Da.
Mulțumesc, Michael.
Obiceiul cere ca secretarul de Interne să fie informat în acest moment.
- Hristoase, Jim! - Bine, bine!
- Gata? - Da.
- Pentru anestezie parțială, doamnă. - Mulțumesc.
Mă bucur să vă anunț că se așteaptă ca regina să nască din clipă-n clipă.
I-auzi! Doamne!
Ce spuneți, o scurtă rugăciune din partea guvernului?
Doamne, Tatăl nostru ceresc atotputernic,
împăratul împăraților...
Gata, doamnă.
...unicul stăpân al prinților,
Tu, care îi vezi de pe tronul Tău pe toți trăitorii Pământului,
Ție ne rugăm din toată inima să-Ți îndrepți privirea, cu bunăvoință,
spre buna noastră suverană, regina Elisabeta,
și să o umpli cu harul Sfântului Duh,
ca să asculte mereu de voia Ta și să meargă pe drumul Tău.
Înzestreaz-o cu belșug de daruri cerești.
Rahat!
Dăruiește-i viață lungă, cu sănătate și bogăție.
Întărește-o, ca să-și înfrângă și să-și doboare toți dușmanii,
iar la urmă, după această viață...
Rahat!
...să dobândească bucurie și fericire veșnică,
întru Domnul nostru Iisus Hristos.
- Amin! - Amin!
Un prunc frumos.
Aici Londra. Ascultați știrile.
Noul prinț va fi al doilea succesor la tron
și s-a născut cu greutatea de 3,2 kilograme.
Se așteaptă în curând anunțarea numelui.
Festivitățile includ o salvă cu 41 de tunuri a artileriei regale călare
și o salvă cu 21 de tunuri a marinei militare regale.
Aici British Broadcasting Corporation...
Aveți încă un nepot, Alteță!
Felicitări!
- Bună! - Bună!
- Ia te uită! E frumos. - Mulțumesc.
V-ați gândit la nume?
Păi...
Ne-am oprit scurtă vreme la George, dar au fost prea mulți cu numele ăsta.
- Și tot nu-l poate egala nimeni pe tata. - Nu.
Pe urmă ne-am gândit la Louis, dar era cam prea...
...străin.
Așa că am decis să-l numim Andrew.
După tatăl lui Philip.
Da, afemeiatul falit!
Tatăl lui Philip.
Acum, că pruncul s-a născut, e sănătos, totul e bine și toți sunt încântați,
aș vrea încuviințarea ta ca eu și Tony să...
- Știi ce vreau să-ți spun. - Să vă anunțați logodna?
Da.
Foarte bine.
Mulțumesc.
Dar, înainte s-o anunțați
și să dați fuga la altar...
Ești sigură că Tony e bărbatul potrivit?
- Nu pot să cred că faci asta! - Margaret...
În ardoarea de început a dragostei, toți suntem orbi.
Vedem doar ce vrem să vedem.
- Îl cunoști foarte puțin. - Iar tu îl cunoști și mai puțin.
Îmi fac doar griji că, grăbită să vindeci răni...
Răni provocate de tine.
...ajungi să te angajezi la ceva, să te angajezi față de cineva
care nu e întrutotul potrivit.
Mi-ai spus că ai vrut logodna asta
abia după ce ai aflat de la Peter că vrea să se însoare.
Vreau doar să mă asigur că nu e un fel de răzbunare.
Tony nu e deloc o răzbunare. E o alegere liberă.
Tony mi-a dat motive să sper și să visez.
Mă face să simt ce nu m-a făcut nimeni altcineva!
Ce nici nu-mi imaginam că e posibil.
Nu mă îndoiesc.
Dar, totodată, e un om complicat.
Cu un trecut complicat și, cine știe,
poate și un prezent complicat.
Asta ce vrea să însemne?
Știi tu ceva?
Dacă știi, spune-mi chiar acum!
Spune-mi chiar acum!
Întreb dacă i se potrivește un angajament pe viață, atât.
Chiar e făcut pentru căsnicie, cu bune și cu rele?
Mă voi căsători cu Tony, de-ar fi ultimul lucru pe care îl fac!
La Starea Civilă din Chelsea, cu un bețiv drept martor, la nevoie!
Pentru că Tony mă înțelege și mă definește.
Acum, în sfârșit,
știu cine sunt și ce reprezint.
Anume?
O femeie...
pe picioarele ei.
O femeie pentru epoca modernă
și, mai presus de toate, o femeie care e liberă.
Liberă să trăiască,
să iubească
și liberă să se desprindă.
Dar tu nu te desprinzi.
Pentru că nu vei renunța la titlul, rangul, privilegiile tale,
dintr-un motiv simplu.
Îți fac prea mare plăcere.
Palatele, privilegiile, deferența
au înseamnat pentru tine mai mult decât pentru mine.
Eu nu voiam decât...
să renunț la toate...
să dispar
și să devin invizibilă.
În cazul ăsta, realizarea ta e cu atât mai remarcabilă.
Ai reușit să dispari și să devii invizibilă în timp ce porți coroana.
- Margaret... - Ne vedem la Abbey!
Când s-a făcut de la Clarence House anunțul logodnei,
reacția de pretutindeni a fost nu doar de surprindere,
ci și de foarte mare bucurie.
E ciudat să vă gătiți pe o stradă londoneză,
dar părul vostru trebuie să arate cât mai bine într-o zi atât de mare.
NUNTA
ALTEȚEI SALE PRINȚESA MARGARET
Înainte să se anunțe marea veste,
logodnicul prințesei era necunoscut pentru britanici.
Acum, toată lumea știe că are 29 de ani, aceeași vârstă cu prințesa Margaret,
a studiat la Eton și Cambridge, a condus echipa de canotaj învingătoare în 1950,
e neconvențional, talentat și foarte îndrăgit...
Au petrecut câtva timp plimbându-se,
iar camerele au continuat să înregistreze aceste imagini încântătoare.
Tatăl tău ar fi fost mândru.
Nu-i rău, trebuie să recunoști!
Poftim?
Pentru fiul care ți-a adus numai rușine,
fiul pe care l-ai respins, care n-a fost niciodată destul de bun.
Cred că m-am gândit mereu că, până la urmă, vei reuși
să recunoști că ești mândră de mine.
Poate chiar că mă iubești.
Dragul meu, sper sincer că n-ai făcut asta pentru mine!
Antony Charles Robert, o iei de soție pe această femeie,
ca să trăiți împreună, cum a poruncit Dumnezeu,
în taina sfântă a căsătoriei?
O vei iubi, mângâia, cinsti și păstra
la sănătate și la boală
și, renunțând la oricare alta, te vei păstra doar pentru ea,
până la sfârșitul zilelor voastre?
Da.
Margaret Rose, îl iei de soț pe acest bărbat,
ca să trăiți împreună, cum a poruncit Dumnezeu, în taina sfântă a căsătoriei?
Îl vei iubi, mângâia, cinsti și păstra,
la sănătate și la boală
și, renunțând la oricare altul, te vei păstra doar pentru el,
până la sfârșitul zilelor voastre?
Da.
Subtitrarea: Anacaona Sonetto