EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Godmorgen, Deres Kongelige Højhed. Klokken er 7.30.
Godmorgen, John.
For pokker.
-Knæk den. -Det kan jeg ikke.
-En professionel må se på det. -Vær ikke så vattet.
Bare et ordentligt...
Det indgyder ikke just tillid.
Han er højt anbefalet.
Han behandler alle. Winston Churchill, Duncan Sandys, Lord Astor.
Jeg vågnede og drejede hovedet.
Jeg må have forstrakt den i løbet af natten.
Muligvis. Sæt Dem venligst op, Deres Kongelige Højhed.
Folk kommer til mig med nakker og rygge, albuer, knæ.
Ofte har det intet med symptomerne at gøre.
Den rigtige årsag er noget andet.
Som?
Spændinger. Følelsesmæssigt pres.
En form for uafklarede konflikter.
Sådan.
Hvordan behandler man sådan noget?
Først ved at identificere dem, genkende dem,
og så ikke kun behandle fysiske symptomer, men lave om på hele ens livsstil.
En ven passede engang på mig i den forstand
og sørgede for, at mit liv ikke var for anspændt.
-Mike Parker? -Du kender vel ikke også den slyngel?
Jo.
Det skulle du have sagt. Hvad var dit navn?
Ward, sir. Stephen Ward. Han talte altid om at invitere Dem ud til en weekend.
-Hvorhen? -Til en fest eller to.
Jeg nyder at føre mennesker sammen.
Et sjovt slæng samles faktisk denne weekend.
Vi kunne måske endda få tid til et hurtigt portræt.
Som De kan se, så... fifler jeg lidt.
Hvem er det?
Christine.
Hun kommer. Og også Mandy.
Min nakke har det faktisk allerede bedre.
EN MYSTISK MAND
ET ÅR SENERE
Nu!
Christine Keeler, kender De denne mand?
Kaptajn Eugene Ivanov.
Sovjetisk flådeattaché.
Ingen kommentarer.
Havde De omgang med denne mand, John Profumo, krigsminister?
Ingen kommentarer.
Skud!
Frøken Keeler, De var til en fest, som blev holdt af Stephen Ward.
Hvem er denne mand?
En mystisk mand.
Frøken Keeler?
Fantastisk dag. Ret succesfuld faktisk.
-Tak, fordi du kom, John. -Hr. Premierminister.
-Skal vi? -Efter dig.
-God tur herned? -En tidlig morgen.
Hvad lavede John Profumo her?
Jeg bad ham komme, så vi kunne tale mand til mand.
Ved du, hvad der bekymrer mig, John?
At denne regerings mange og vigtige bedrifter...
...overskygges af skandaler og rygter.
Satans.
Lad mig bekræfte, hvad jeg fortalte din privatsekretær,
og hvad jeg dernæst fortalte Huset.
Jeg har intet at skjule eller stå til ansvar for.
Jeg sagde, han burde tænke over, hvad han sagde, at vi var venner...
Skud.
...og vi kunne tale fortroligt.
Der er brudlinjer i de fleste ægteskaber...
...og jeg kunne vedstå mine.
Kom nu, Harold.
Jeg kom ikke til dig for seks år siden
og bad om at sidde i din regering blot for at gøre dig til grin.
Tror du på ham?
Jeg har lært at genkende en løgners ansigt.
Noget i trækkene er anderledes.
Noget i øjnene.
Hvilke andre muligheder er der?
At nære mistillid til dem omkring mig, som påstår at elske mig...
For smertefuldt.
-Og fotografiet? -Hvilket fotografi?
Til en fest, som blev holdt af Stephen Ward.
HVEM ER DEN MYSTISKE MAND?
Jetsettets osteopat.
En escortpige og en russisk spion i forgrunden.
-I baggrunden... -En skygge.
En skygge, der ligner Profumo.
Hvis du siger det. Der er rimelig tvivl.
Godtroende, naive fjols.
I mine seks år som premierminister
har jeg stået over for mange alvorlige vanskeligheder.
Det her er en sådan situation.
Jeg vil gøre det tydeligt,
at jeg mener, at John Profumo har ret til ikke kun støtten,
men også lydhør forståelse og tillid fra Huset og hele landet.
-Tak. -Hvem er den mystiske mand, sir?
Det var slemt nok med kun musikken og al den råben...
...nærmest døgnet rundt.
Ja, Margaret har altid været livlig.
Men byggearbejdet er ulideligt. Ulideligt.
Og det lader ikke til at ophøre.
-Og nu nyt tag. -Det kan jeg forstå.
Der bankes, hamres og bores.
Også af og til i weekenden.
Og ikke kun jeg lider.
Det har drevet Gloucester til vanvid.
Alt irriterer Gloucester.
-Sir John Weir, Deres Majestæt. -Tak.
Bare rolig, tante Marina.
Jeg er her som familieoverhovedet.
-Jeg taler med Margaret. -Tak.
-Deres Majestæt. -Sir John.
Som De ved, tog vi prøver i går. Vi har fået resultatet.
Det er mig en glæde at fortælle, at De venter Dem.
-Tillykke. -Tak.
Det er skønt nyt, som jeg må nedtone med forbehold.
Deres jernniveau er lavt. Meget lavt.
Ikke farligt endnu, men tæt på.
-Goddag. -Deres Majestæt.
Jeg håber, du sidder ned.
Philip?
-Hans Kongelige Højhed er ude. -Hvorhenne?
Til fest hele weekenden.
Weekenden? Det er onsdag. Han har ikke sagt noget.
Det var i sidste øjeblik.
Selvfølgelig. Tak.
Deres Højhed.
Frøken Keeler.
-Christine! -Hvem er manden?
-Kig herhen! -Hr. Ward.
Hr. Ward. Hvad med hr. Profumo?
Tak for oplysningerne.
Jeg har lige hørt, at Stephen Ward, beklager forstyrrelsen,
er blevet afhørt af politiet og har bekræftet alt.
At præsentere Profumo for escortpigerne, den russiske spion, alt.
Jaså...
Vi kan nok forvente Profumos afgang når som helst.
Og regeringens opløsning snart derefter.
Undskyld. Jeg må arbejde videre.
Fint.
Er det ja til Paris?
-Hvis du absolut skal. -Ja.
Er du ikke lige vendt hjem fra en opgave i New York?
-Jo. -Og Tokyo inden det?
Ville lidt tid derhjemme ikke være godt?
Jo, hvis vi var hjemme, men det er en byggeplads.
Hendes Kongelige Højhed vil påbegynde en kæmperenovering af vores lejlighed.
Jeg hørte vist et glædeligt rygte om, at hun ventede endnu et barn.
Ja. Det gør hun.
Men i alle ægteskaber er det vigtigt at finde ting, som knytter en sammen
som et par.
Og hvad er jeres?
Fravær.
Af med hattene.
Der er det.
Deres Kongelige Højhed.
-Den her? -Nej, den er hæslig.
Jeg ved ikke...
Jamen hej.
Tak.
Ja, mange tak. Tak.
-Deres Højhed. -Deres Majestæt.
-Du godeste. -Hvad?
Et spisebord i samme rum som køkkenet?
Ja.
Det ved jeg ikke, hvad jeg skal synes om.
Det er moderne. Det er egalitært.
Du er den mindst egalitære person, jeg kender.
Det var da ikke den sødeste lykønskning.
-Er det derfor, du er her? -Lykønske med hvad?
Har mor ikke sagt det? Jeg er...
-Er du? -Ja.
-Det er vidunderligt. -Tak.
Min termin er få uger efter din.
Det er vidunderligt.
Men nej, det er ikke derfor, jeg er her.
Jeg vil spørge dig, om du, mens du bygger det her lyse, moderne
og egalitære hjem til din voksende familie,
måske kan have lidt mere omtanke for dine naboer.
I hvilken forbindelse?
Støj og generelle forstyrrelser går jeg ud fra.
Jaså.
Hvem sendte dig på den grimme, lille mission?
-Marina? -Ja.
Hun bør huske sin plads.
Som lavt rangerende medlem af din mands eksilfamilie
er hun heldig at være her.
Jeg siger ikke mere om at være egalitær.
-Og det er ikke kun hende. -Er det Alice?
Den krakilske gamle krage.
-Og Kent og Gloucester. -Jaså.
Hele det ækle, jaloux cirkus, som er buret inde i den her latterlige bygning,
er vrede, fordi vi fik den største lejlighed.
-Ingen er vrede på grund af lejligheden. -Rødglødende.
De er forstoppet af vrede.
De er vrede over støjen.
Fordi den repræsenterer foryngelse, modernisering og forandring.
Nej, fordi det er taktløst, egoistisk og øredøvende.
Nå, hvordan har babyen det indtil videre?
Det går overraskende nok ukompliceret. Og dit?
Kompliceret.
Jeg skal være mere forsigtig denne gang.
Må jeg høfligt foreslå dig at være det? Bed Philip om at hjælpe dig.
-Hvordan har han det? -Fint. Hvorfor?
Vil du høre et rygte, Tony og jeg hørte?
-Nej. -Det er bare et rygte.
Men du kan ikke benægte... at der er en lighed.
Se.
Kan du se det?
Det er krigsministeren. Han har lige indrømmet det.
Profumo tilstod affæren, men afviste fotografiet.
Noget ved skuldrene minder om Philip.
Premierministeren har bedt om at se Dem. Det hastede.
Det er den værste slags forræderi.
Fra nogen, jeg ikke troede, var i stand til det.
Det beklager jeg.
Tandlægen, hr. Ward, har tydeligvis en del at forklare.
Osteopat, Deres Højhed.
Han lader til at have organiseret det hele.
Det har han muligvis gjort,
men læs aviserne, så tror man, det er min skyld.
Derfor er det kun på sin plads, at jeg tilbyder Dem min opsigelse.
Hvad?
Deres regerings integritet er blevet kompromitteret.
Som premierminister må jeg påtage mig ansvaret. Jeg kan ikke fortsætte.
Jo, De kan, hr. Macmillan, og det skal De.
Jeg vil anmode Dem om at gå tilbage og samle Deres kabinet og min regering.
Tag styringen af landet.
Tag tilbage til Downing Street, og tag tøjlerne.
Landets befolkning har brug for stabilitet.
Det samme gør jeg. Mere end nogensinde.
Deres Højhed?
Hertugen af Edinburgh og jeg venter os igen.
Tillykke.
Situationen er kompliceret.
Jeg holder flere måneders orlov i Skotland.
Lægerne har gjort det klart, at jeg skal slappe af... fuldstændigt.
For at sikre graviditeten.
Derfor må De holde skansen imens.
Dronningemoderen er stedfortræder i ceremonielle sager,
indtil barnet er født.
Selvfølgelig.
Tak.
Tak, hr. Premierminister.
Det ville betyde meget for mig... personligt.
Det var vidunderligt.
Når de ikke imiterede burgøjserne, dadlede den korrupte regering
eller vores biskoppers hykleri
eller kritiserede den engelske krigsindsats.
På et tidspunkt gik de endda efter dronningen.
-Dronningen? -Det var faktisk ganske morsomt.
Vi ser også frem til vores kommende tur til Indien og Pakistan.
Prins Philip glæder sig til at tage mig i Khyberpasset.
Og så begyndte de med dig.
Hvad er du mest bange for?
"Når aviserne kommer i morgen."
Jeg kan ikke genfortælle det, og yde det retfærdighed
-Var det ondskabsfuldt? -Ikke ondskabsfuldt, nej.
-Grinte folk? -Ja.
-Grinte Boothby? -Hvem sagde noget om Boothby?
Du var der vel sammen med ham. Grinte han?
Ja.
Grinte du?
Ja. Du skulle se det.
Og se, hvad der sker i dit forbandede land.
John, har du pakket badebukserne?
-Ja, sir. De er pakket. -Godt.
Hej.
Herligt. Skal du også med?
Med? Nej. Jeg skal af sted.
-Hvorhen? -St. Moritz.
Hvor hemmelighedsfuldt.
Du?
Balmoral.
Hvert vores land.
Hvor rammende.
-Hvad betyder det? -Passende, belejligt, træffende.
Jeg ved, hvad "rammende" betyder.
Jeg mener: Hvad prøver du at sige?
Tænk ikke over det.
Bare nyd bjergene, min kære.
TEATERPRODUKTION
Dumme svin!
Er De forræder, hr. Ward?
Vi er nået dybderne af liderlighed og perversitet i denne sag.
Prostitution, promiskuitet, perversion.
Den gamle kran.
Knækparasollen.
Den bedagede lænke.
Men de knuselsker hende. Hvis I forstår?
Hvad er det for en tølperagtig verden, der er Stephen Wards og hans kompagnoners?
Ser man på deres adfærd, lader det til, at vore engang højtelskede værdier,
anstændighed, respekt, tillid, nu er fortid.
I min stilling som premierminister for dette storslåede land
besøges jeg regelmæssigt af mange store mænd,
og de spørger mig ofte, hvad jeg er mest bange for.
Mit svar?
Hændelser, kære dreng, hændelser.
Efterår.
Når aviserne kommer om morgenen.
Det civiliserede samfund er ikke længere civiliseret.
Den herskende klasse har givet køb på sit ansvar
og foregår ikke mere som et godt eksempel.
I stedet er den blevet en indskrumpet version af sig selv.
Bedrager mine øjne mig?
Er det virkelig, hvem jeg tror det er, der stirrer tilbage?
Jeg tog i teatret i aften,
da jeg hørte, at nogle unge, frække satirikere
forsørger sig selv ved at lave parodier på mig,
hvilket er praktisk, da jeg hører, at jeg er en dårlig parodi på mig selv.
Til dem siger jeg: "Skam jer. Skam jer, alle sammen."
Mænd som Ward fortjener ikke vores medlidenhed.
De fortjener udelukkende vores ringeagt.
Tiden er endelig kommet
til at skære den moralske råddenskab ud af hjertet på det britiske samfund.
Kend ikke anklagede skyldig,
bare fordi han befandt sig midt i al fordærvelsen,
men fordi han stod bag det hele.
Vær forvisset om, at han er en helt igennem svinsk mand.
Det er derfor i offentlighedens interesse, at I udfører jeres pligt...
...og vender tilbage med kendelsen "skyldig" i denne anklage.
Retten er hævet til kl. 09 i morgen.
Er det blevet bekræftet?
Jeg forstår.
Deres Majestæt.
Ja, Michael.
Sid ned.
Tak.
Vi har gjort det helt tydeligt for alle, som spørger,
at De holder en forlænget hvileperiode.
Men sommetider insisterer folk. Som British Horse Society.
De kæmper stadig med godkendelsen af deres...
Velgørenhedsstatus.
De tænkte, at Deres indblanding kunne sætte fart i sagerne.
Bare efterlad papirerne.
En eller to presserende kongelige hjemler kræver Deres godkendelse.
Ja. Er det alt?
Desværre ikke. Et sidste punkt.
Det er en smule ømtåleligt.
Manden midt i Profumo-skandalen...
Stephen Ward?
Ja.
Han har taget sit eget liv.
Du godeste.
I hans klinik, hans hjem,
fandt politiet visse genstande, og blandt dem et portræt,
et håndtegnet portræt, tegnet af hr. Ward selv af...
Af?
Hans Højhed Hertugen af Edinburgh.
Hvad?
De kendte vist hinanden.
Politiet har også vidner, som så Hans Kongelige Højhed
ankomme til Wards hjem ved flere lejligheder.
Og vi anede ikke... hvordan de var knyttet til hinanden,
men så blev det tydeligt, at de begge var medlemmer
af den samme frokostklub.
Der er nogen bekymring om...
...hvorvidt der er andre portrætter, for ikke at nævne portrættets subjekt,
og at de måske falder i de forkerte hænder.
Jeg forstår.
Vi håndterer selvfølgelig situationen...
...afværger det, holder pressen væk.
Men jeg tænkte, at De skulle vide det.
Ja. Tak, Michael.
Tak.
Fratrædelse?
Ja, Deres Højhed.
Indsendt i den fejlagtige tro, at hans liv var i overhængende fare.
En efterfølgende biopsi viste, at svulsten var godartet.
Men premierministeren har haft nogle svære måneder...
...med det ene og det andet.
Har premierministeren det godt?
Det indtryk, jeg får, er...
...at han har mistet lysten en smule.
Deres Majestæt.
Til hvad?
Til at fortsætte.
Deres Majestæt.
Hr. Premierminister. Deres Kongelige Højhed.
Skal vi?
Hvordan går det, hr. Premierminister?
Bedre nu, hvor jeg ikke længere er det.
Jeg håber ikke, De er kommet for at tale mig fra det.
Situationen er ganske håbløs.
Det er ikke min opfattelse.
Lægerne sagde, at svulsten var godartet.
Den var på størrelse med en appelsin.
Selvom det må være til gene, betyder det stadig...
Jeg skal bruge en lang rekonvalescens...
...og er ikke i stand til at varetage mine anstrengende pligter som premierminister.
Min beslutning om at fratræde er endegyldig.
Det er meget skuffende. Især efter vores samtale.
Hvad angår, hvem der bør efterfølge mig, har De som regent ret til at søge råd,
men efter min mening er der kun én mand.
Jarlen af Home.
Alec?
-Vi er alle glade for ham, men... -Han er den rette.
Et årti yngre end mig og af den gamle regerende klasse, når den er bedst.
Jeg hidkalder straks Alec til paladset.
Ingen grund til at trække det i langdrag.
Er det en ordre, hr. Macmillan?
Det er mit råd, Deres Kongelige Højhed.
Ved De, at jeg knapt har været dronning i ti år?
Og i den tid har jeg haft tre premierministre.
Alle sammen ambitiøse mænd,
kloge mænd, geniale mænd.
Ikke én har holdt ved.
De har enten været for gamle, for syge eller for svage.
Et bundt indvalgte klynkehoveder.
Deres Majestæt.
VORES STATSOVERHOVED BØR LEGEMLIGGØRE VORES VÆRDIER
Flyt dig, din idiot. Fjols.
Af vejen.
-Tony. -Kære dreng.
Hvad laver du her?
Jeg kunne spørge dig om det modsatte.
Hvad lavede du ikke her?
Hvis du ikke har opdaget det,
har din kone udnævnt en nær familieven som premierminister
efter råd af en mand, som ikke burde give det råd,
da han ikke mere sad ved magten.
Det har givet lidt bagslag.
Vi kom for at se, om hun havde det godt.
Men hun er allerede taget af sted.
Skyndte sig tilbage til trygge Skotland.
Tony.
Hvor var du så, du mystiske mand?
St. Moritz på et tidspunkt, hørte jeg.
Ja.
Det var en smule skødesløst. Bare brug mig en anden gang.
Jeg vil altid dække over dig, ved du nok. Æreskodeks og alt det.
Kom nu!
Jeg kommer.
For helvede.
Dygtig hund.
-Her var du. -Meningen var at være alene.
Og goddag til dig.
Fint. Hvis du vil mig noget...
så er jeg i hovedbygningen.
Hallo?
Det her ligner dig ikke.
Tværtimod.
Det ligner mig mere end i mange år.
Jeg ved, at premierministerens fratrædelse...
Det er ikke kun premierministeren.
Og din mor.
Og din søster og børnene.
Og den udvidede familie.
Og Kirken og Commonwealth. Og landet.
Og ubønhørligheden ved det hele.
At det aldrig stopper. Alt det forstår jeg.
-Gør du virkelig? -Ja.
Men er det ikke muligt, midt i alle de problemer
og alt det, der driver dig til vanvid,
at der er nogle af os, som altid er der for dig,
uanset hvad der sker?
Var det blot sandt.
-Hvad skal det betyde? -Det betyder præcis det.
Var det blot sandt.
Straf mig ikke med tavshed.
Vil du anklage mig for noget, så gør det.
Udmærket.
Stephen Ward.
Hvem?
Osteopaten.
Ja, gyselig mand. Hvad med ham?
Efter hans selvmord, da efterforskerne gennemsøgte hans hjem,
fandt de et portræt, han havde malet af dig.
Det kan jeg ikke forklare.
Der var flere.
De måtte findes og genanskaffes på stor bekostning.
Tænk dig, hvad der var sket, hvis aviserne havde fundet dem først?
Portrætter ud fra fotografier, ikke private sessioner.
-Men du benægter ikke at kende ham? -Han behandlede min nakke.
-Det gør osteopater. -Og skaffer kvinder.
Ikke til mig. Jeg så ham som patient.
Han sagde det mest fjollede vrøvl om spændinger og følelser,
så jeg tog hen til en gammel flådekollega i stedet,
som ordnede det med det samme.
Inviterede han dig aldrig til at blive hele weekenden?
Det gjorde han måske.
Men jeg tog ikke imod tilbuddet.
Og den mystiske mand i aviserne?
-Er det ikke dig? -Vær nu ikke fjollet.
Jeg er ikke fjollet.
Du er en mystisk mand i mine øjne.
Jeg aner næsten aldrig, hvad du render og laver.
Du skal bare spørge.
Hør...
Jeg er stærk. Det ved du.
Og jeg kan håndtere sandheden.
Jeg vil bare høre sandheden.
Det er, når folk ikke siger sandheden, jeg ikke kan klare det.
Din seneste tur til Schweiz, som du påstod var for at hjælpe...
Delfiner.
Forventer du virkelig, at nogen tror på det?
Schweiz er en indlandsstat,
og St. Moritz er et vinterlegeland for millionærer og skøger.
Schweiz er også hovedkontor
for Verdensnaturfonden, som jeg er protektor for.
Men jeg ser, det her er et spørgsmål om fremtoning versus virkelighed.
Nej, for nogle ting kan kun opfattes på én måde,
fordi de kun har én betydning.
Såsom?
Der er to slags mennesker i livet.
Dem, som man tror, er pålidelige og til at stole på,
men som viser sig at være svigefulde og svage som hr. Macmillan.
Og dem, som virker til at være komplekse og vanskelige,
men som viser sig at være mere pålidelige, end nogen troede.
Som mig.
Jeg ved, hvad min opgave er. Det gjorde din far klart.
Du er min opgave.
Du er hele meningen med min pligt.
Så her er jeg.
Undersåt af liv og lemmer.
Inde, ikke ude.
Philip...
Vi er begge voksne.
Og nok begge realister.
Vi ved begge, at et ægteskab er en udfordring under alle forhold.
Så jeg forstår...
...hvis du sommetider, for at afreagere lidt,
for at blive inde...
...må gøre, hvad du må gøre.
-Jeg kan se den anden vej. -Det ved jeg.
Du har gjort at se den anden vej til en kunstform.
Jeg siger, at det skal du ikke.
Se denne vej.
Jeg er din.
Inde.
Og ikke fordi du har givet mig en titel, eller fordi vi er nået til enighed.
Men fordi jeg gerne vil.
Fordi jeg elsker dig.
Pres. Og pres.
I Faderens, Sønnens og Helligåndens navn.
"Denne majestætiske jord, denne plads på Mars..."
Amen.
"Dette andet Eden,
halve paradis.
Denne fæstning, bygget af naturen til sig selv.
Mod smitte og krigshånden..."
Kig hen mod mig, alle sammen. Og det er vidunderligt og...
Charles, vi skal kigge...
Charles, kig nu.
Gloucester, Kent. Kan vi ikke få billedet i fokus?
For guds skyld!
Tag billedet.
"De glade mænd, denne lille verden.
Dette salige jordstykke, denne jord, dette rige, dette England."
Tekster af: Anna Rask