ORIGINALNA NETFLIX SERIJA
Budući da Veličanstvo još nije dobilo muškog nasljednika,
niti ga sada
očekujemo,
donesena je odluka da vas se počne pripremati za Krunu.
Od ovoga trenutka,
postajete prijestolonasljednica i vaš će se život potpuno promijeniti.
Nećete moći putovati bez pratnje,
a ni slobodno se socijalizirati.
Vaš otac, Kralj, imao je malo vremena za pripremu za prijestolje
na koje je nenadano zasjeo.
Ne želimo ponovno biti nespremni.
Kruna nije samo ukras za glavu.
To je privilegij
i teret
koji prate golema očekivanja
i odgovornost.
Mislim da to ne mogu.
Ja bih mogla.
Znam da bi ti mogla.
Uživala bih u svakom trenu.
Biti na svakoj kovanici, na svakoj novčanici,
najpoznatija žena na svijetu.
Sjajno bi mi to išlo.
Nosila bih veliku krunu, svima naređivala.
Da.
Onda bih im rekla,
"Margareta Rose to može.
Margareta Rose to želi.
Margareta Rose je za to rođena."
Istina.
Razgovarat ću s njima.
To bi bilo najbolje za nas obje.
Dobro.
Dogovoreno.
Veličanstvo!
Kraljica!
Zdravo, draga.
Veličanstvo.
Došla sam ti poželjeti sretan put i zahvatili ti.
Na čemu?
Što si pristala preuzeti toliko angažmana
na u osnovi privatnom putu.
I što letiš ovako, komercijalno.
Pa nije tako loše.
Ispraznili su prvi razred samo za nas.
Što je prva postaja, New York?
San Francisco. Onda Los Angeles.
Onda pet dana s Douglasovima u Arizoni.
Baš lijepo.
Onda idemo u New York gdje Tony promovira svoju knjigu.
-Napisao si knjigu? -Knjiga mojih fotografija.
Baš si mudar.
Morate naći vremena i za pravi odmor.
Hoćemo.
Budite dobri jedno prema drugom. Obzirni.
Oboje.
Tužno je što je imala potrebu to reći.
Što?
"Budite dobri jedno prema drugom. Obzirni. Oboje."
Bilo je malo nespretno.
Ali misli dobro.
Nas dvoje...
smo komplicirani.
Ona i ja smo komplicirane.
Istina.
Starija sestra, mlađa sestra;
broj jedan i dva.
Tko je broj jedan?
Ti. Naravno.
Prirodni broj jedna čija je tragedija što je rođena druga.
To je moj teret.
I ona to zna.
Da, mislim da zna.
To je njezin teret.
Gospodine veleposlaniče.
Ekonomski, kao što znate, Marvine
Ujedinjena Kraljevina je u škripcu. Funta snažno pada,
a bliži se kraj našeg aranžmana s MMF-om.
Premijer je nekoliko puta pokušao
s Predsjednikom dogovoriti financijsku injekciju, paket pomoći.
No Predsjednik mu se ne javlja.
Predsjednik Johnson je vrlo zauzet.
Prezauzet za najstarijeg saveznika?
Uvijek su predsjednici imali najtopliji odnos s Downing Streetom.
Churchill i Roosevelt, ili...
Truman i Attlee.
Macmillan i JFK.
Nema potrebe za stalno spominjanje Kennedyja.
Stalno spominjanje?
Provokativno je.
Ne pomaže.
Predsjednik Johnson je svoj čovjek.
Dakako.
Spomenuo sam to u kontekstu
toga da naši vođe stoje rame uz rame u teškim vremenima.
Jutro, premijeru.
Ujedinjena Kraljevina i SAD.
Povijesno gledano, to je poput braka.
Hoćete li razgovarati s njime?
Ne, šljiviš Britance! Nikad mi nisu bili dragi!
Ako te ne gledaju preko nosa, onda pružaju ruke poput prosjaka.
Zabole me za poseban odnos.
Wilson je o mojoj pomoći trebao misliti kad me nije podržao oko Vijetnama.
Ne možeš tipa naguziti pa očekivati da ti kupi cvijeće.
-Premijer, Veličanstvo. -Veličanstvo.
Premijeru.
Sigurno ste primijetili
da predsjednik Johnson nije bio na Winstonovu sprovodu.
Da, zbog prehlade.
To je objašnjenje Bijele kuće
u koje nitko nije povjerovao.
Bojim se da mi Predsjednik zamjera
ono što doživljava kao moju uskratu potpore oko Vijetnama.
Pa sam se pitao...
U prošlosti je
kraljevska obitelj bila iznimno korisna
za očuvanje posebnog odnosa s SAD-om.
Budući da se...
zemlja nalazi u nezavidnoj gospodarskoj situaciji...
Želite da prostremo crveni tepih, napravimo malo pompe.
Molim vas.
Dobro.
Pitat ću svoja tri mudraca da vidim što kažu.
Hvala, milosti.
Dobro došli u San Francisco!
Margareto! Ovamo!
Ovamo! Hvala, Margareto!
U princezi Margareti vidimo
živahniju, moderniju, dostupniju verziju
njezine starije sestre.
Upravo tako.
Onima koji su navikli na formalnost kraljevskih posjeta
susret s princezom Margaretom je kao da s crno-bijelog filma
prelaze na film u boji.
A službena večera?
Kakva je priređena za Woodrowa Wilsona 1918.?
Ili vikend u Windsoru?
Kažu mi da je važno
da što priredimo predsjedniku Johnsonu
mora nadmašiti ono što smo ponudili Kennedyjevima.
Htjeli smo vidjeti Kraljicu!
Ovo što vidimo bolje je od Kraljice!
Što je glavna razlika između Britanije i Amerike?
Moja sestra ovdje nije na novčanicama.
Čemu se najviše veselite u Americi?
Slobodi!
Volimo vas, princezo Margareto!
Smije se s tobom
Smij se, dragi.
Koje su vijesti o princezi?
Nakon tri dana u San Franciscu,
Visočanstvo je stiglo u Los Angeles.
Je li bilo kakvih katastrofa?
Ne, dapače, čini se da je put iznimno uspješan.
Zaista?
Novine pišu samo hvalospjeve.
Čak je skovan i naziv za mnoštvo obožavatelja
koji je prate u stopu.
A to je?
Margaretolozi.
Margaretolozi?
Da, milosti.
Obožavatelji koji su oduševljeni njezinom pameću,
artikuliranosti, ljepotom i šarmom.
San Francisco Chronicle
čak piše da...
-U redu, Martine. -Da, milosti.
Kraljica sam, ne svetica.
To je to, nemoj se smijati.
Dao sam ga!
Ne jednom ili dvaput, već triput, a ti si ignorirala.
Molim?
Znak!
-Naš znak za to da želim ići. -Nisam ga vidjela.
I ti ja znamo da ako si počasni gost,
ne možeš samo otići.
Tijekom našeg braka izgubio sam broj situacijama
u kojima si otišla kao počasna gošća.
-Jedanput ili dvaput. -Stalno, dovraga!
-Kad je dosadno. -Kad ti paše!
Kad su ljudi ružni i dosadni.
Ovi su ljudi bili zabavni.
Privlačni su.
-I uz njih sam se osjećala dobro. -Ne, od alkohola si se osjećala dobro.
Pa nisi uspjela vidjeti ulizivanje onih oko tebe.
Je li tome tako?
-Jest, ključevi. -Pa,
nažalost, uspjela sam vidjeti
tvoju zlovolju,
i ljubomoru, i...
i opću maladušnost
Malduš...
Sitničavost.
Ne prepoznajem ovo.
Kad bolje promislim,
ne prepoznajem tebe.
Zapravo,
ni nitko drugi.
Mislim, ako ćemo iskreno,
nije li to ovdje pravi problem?
Oprostite...
A vi ste...
Koji Tony?
A, da! Muž!
Katkad nije lako.
Što nije lako?
Biti podređen pigmejskoj princezici.
Nemoj ti meni o podređenosti.
Rijetko sam u prvom planu.
Ne, to je cijena koju plaćam zbog svoje sestre.
No ako mi se jednom pruži prilika
da zabljesnem,
cijenila bih da zatomiš kompetitivnog malog narcisa u sebi.
I da mi dopustiš da uživam.
Obećavam...
da kada dođemo u New York,
u središtu pozornosti bit ćeš samo ti
i tvoja knjiga.
Bit ću u drugom planu,
mila ženica puna razumijevanja i potpore kakva želiš da budem.
I ništa me neće učiniti sretnijom.
Možete mi govoriti da će još 50 000 ili 100 000 vojnika biti dovoljno,
no ako pošaljem 100 000, tko kaže da Ho Ši Min neće poslati duplo više?
Čovjek se ne može boriti ako ne vidi svjetlo na kraju tunela.
Želim vidjeti rješenja, gospodo, rješenja. Ne još brojeva!
Bogami, neću biti prvi američki predsjednik koji je izgubio rat!
-To bi bilo sve. -Da, predsjedniče.
Hvala.
Što je ovo?
Ponuda za mirenje od Britanaca, u nadi da će dobiti financijsku pomoć.
-Vikend-lov u Balmoralu? -Da.
Bolje od toga ne može.
To čak nije dobio ni Kennedy.
Stvarno?
Dobio je banket, počasnu stražu,
ali ne i vikend-lov u Škotskoj.
Nitko to nije dobio.
Ipak...
to je dug let,
nakon kojega slijedi duga vožnja...
boravak u jezivom, ukletom dvorcu.
Vrijeme je očajno.
I to bi značilo čavrljanje s otmjenim ljudima.
Onda kad odeš u lov,
imaju pravila o tome što smiješ, a što ne smiješ....
što bi značilo da treba istraživati i učiti.
Moram odrezati nokte.
I opet bih sve uprskao.
I onda bi mi se svi smijali i rekli bi da nisam Kennedy,
koji bi znao točno koju vilicu i nož upotrijebiti i koju pticu upucati.
Moj se stav nije promijenio.
I dalje je: "Ne, hvala, Vaše Veličanstvo."
Sutra je prijam u Inženjerskom vijeću,
u Muzeju znanosti,
a nakon toga je primanje kod njegove ekscelencije Guðmundura Guðmundssona,
novoga veleposlanika Republike Island.
Hvala, Michaele. Kako stojimo s predsjednikom Johnsonom?
Ponudili smo mu vikend-lov u Balmoralu.
Jesmo li?
Blago Johnsonu. Ni sami u tome ne uživamo prečesto.
-I? -I dalje nema odgovora.
-Molim? -Ništa. Potpuna tišina.
-Ovo nismo imali. -Da.
Downing Street se zacijelo tomu nije nadao.
-Paničare li svi? -Malo.
A princeza Margareta?
-Sigurno je stigla u Arizonu. -To je nešto. Na ranč obitelji Douglas?
-Da. -Nisam nikad bila.
-Što znamo o njemu? -Kažu da je poseban.
Prekrasna kuća iz 19. st. podno gorja Santa Rita,
kilometrima usred prostrane pustinje.
-Tony! -Tony!
Pripremite se.
Dođi, dušo.
-Vaše Kraljevsko Visočanstvo. -Bez pipkanja i ljubakanja. Klice!
-Je li dobro? -Iscrpljena je, jadna.
-Izgledam grozno. -Ne.
Užas.
Izgledaš malo umorno.
Malo prehlađeno.
To se moglo i očekivati nakon tvog...
junačenja.
Mrzio si svaki trenutak, nisi li?
Možda.
To je irelevantno.
Novine nisu.
Stranica za stranicom o tome kako si sjajna bila
i koliko vrijediš Kruni, kako te premalo koriste,
kako si tajno oružje, da zaslužuješ biti u prvom planu.
-Zasjenila si svoju stariju sestru. -Dragi.
-A sada moraš spavati. -Što ćeš ti raditi?
Biti dobar gost i pjevati za večeru.
-Odmori se. -Hoću.
I ozdravi za New York.
Predsjedniče, upravo sam se čuo s našim veleposlanikom u Londonu,
koji se čuo s premijerom
-koji se upravo čuo s Kraljicom. -Svi su ljuti k'o psi.
Prevladava mišljenje da ako ste u sukobu s premijerom,
to je jedno, no nitko ne vrijeđa Krunu, predsjedniče.
-To je poput veleizdaje. -Kako sam uvrijedio Krunu?
-Ne prihvativši Kraljičin poziv. -Pa...
Nisam odbio. Samo nisam odgovorio.
Nemoj mi to raditi, Marvine.
Ti si mi šef kabineta, trebao bi mi čuvati leđa.
Ne padaj na to.
Oni tamo imaju sve to,
šef države, premijer, Buckinghamska palača,
Downing Street, sve je poduplano, kao u borbi kečera.
Jedan nagrabusi, drugi uskoči da ga spasi.
Wilson me naguzi oko Vijetnama,
a ona uskoči da to izgladi nekim sranjem od lova na ptice.
Mi to ovdje nemamo.
Uglavnom.
I sad je sve na meni.
Koga da ja nazovem
ako želim poslati poziv da se ja izvučem?
Mene, svoga najstarijeg prijatelja.
Ja bih smislio plan kako nas sve izvući iz nevolje.
Dobro. Smisli plan.
Upravo jesam.
Evo plana.
Tko li je pobogu ovo?
Sletjeli su u zračnu luku Oakland,
a ovdje u San Franciscu
mnoštvo ih je pozdravljalo kamo god pošli.
Princeza je zabljesnula, očito uživajući.
Nije trebalo dugo da atmosfera postane neformalna.
Amerikancima i njihovim novinarima par se sviđa
i očarani su prirodnim šarmom i prijateljskim stavom.
Zove premijer, milosti.
Kaže da je hitno.
...izvrsni ambasadori Britanije.
Premijeru?
Samo sam htio reći da su Amerikanci napokon odgovorili, milosti.
Uputili su svoj poziv.
Na večeru u Bijeloj kući.
Meni?
Ne, princezi Margareti.
-Baš lukavo. -Jest.
Predsjednik ne može biti optužen da je odbio moj poziv.
Ne može.
To također u drugi plan stavlja važno pitanje paketa pomoći.
Uistinu.
No mislimo da nije sve izgubljeno,
da princeza treba prihvatiti poziv, otići u Bijelu kuću
i iskoristiti tu prigodu
da senzibilizira Amerikance za britanske probleme.
Bio bi to iznimno delikatan politički zadatak.
Na koji biste poslali princezu Margaretu?
Prije bih i ja tako reagirao,
no njezin put u Ameriku iznimno je uspješan.
Vidim.
Hoćete li je pitati?
Svi su pali na princezin šarm.
Ako mi dajete tu uputu.
Molim vas.
U britanskome veleposlanstvu...
Vidi, vidi.
Stanje je tako loše da se nema što izgubiti.
Ne zna on moju sestru.
Milosti.
Ne!
-Vaše Visočanstvo? -Ne!
-Telefon za vas. -Ne!
Kraljica je.
Zdravo, ti.
Oprosti što smetam.
Znam da si na odmoru pa ovo ne želiš čuti.
Što?
Primili smo poziv iz Bijele kuće
da odeš u Washington i večeraš s predsjednikom i prvom damom.
Želimo da odeš.
-Kada? -Ove srijede.
Ne mogu.
Zašto ne?
Bit ću u New Yorku.
Tony promovira knjigu.
Možda bih trebala pojasniti.
Mnogo ovisi o tome i svima je iznimno stalo da ideš.
Možda bih ja trebala pojasniti
da me ništa neće spriječiti u pružanju potpore mužu,
baš kao što si tražila.
Margareto!
Draga Margareto,
kao supruga, razumijem tvoju želju da budeš potpora Tonyju.
Znaš da sam se iskreno nadala da ćete na ovome putu imati priliku
biti uljudniji jedno prema drugom, više ohrabrivati jedno drugo.
No zasad to morate staviti po strani.
Jedanput sam te to zamolila kao sestra,
a sada ti moram narediti kao tvoja kraljica.
Vaše Kraljevsko Visočanstvo, gospodine, hvala velika što ste pristali.
Ovo je popis onih koji će biti na večeri,
uz kratke biografije onih koji će sjediti blizu vas.
Ono što tražim od tebe mnogo je više od pukog odlaska na večeru.
U ovom trenutku postoje pitanja vezana za budući prosperitet naše zemlje
koja iziskuju naš zajednički napor.
Moramo zacijeliti podjele koje nastaju
između Britanije i njezinih američkih rođaka.
Često se žališ da nemaš što raditi, da si neiskorišten resurs.
Zadatak na koji ideš danas ne može biti važniji.
Britanija sada
ima deficit od 800 milijuna funta.
Trebamo paket pomoći od najmanje 1000 milijuna.
Samo nam ga Amerikanci mogu dati.
Znam da voliš raditi po svome,
ali ovo je najosjetljivija diplomatska misija.
I molim te da ovaj put sve obaviš po pravilima.
Spremna?
Što ako ne uspijem?
Ako ne dobijemo pomoć?
Prekršit ćemo obećanje dano MMF-u,
iscrpit ćemo dostupan nam kredit, funta će pasti,
a vlada neće imati izbora i morat će devalvirati funtu.
-A to je loše? -Devalvacija?
To je gore od lošega.
Funta bi se našla u nižem ešalonu svjetskih valuta,
a Britanija bi bila trećerazredno gospodarstvo.
To bi značilo političko sramoćenje pred svijetom,
i...
financijsku propast.
Vaše Visočanstvo.
Predsjedniče Johnson.
-Dobro jutro, premijeru. -Dobro jutro.
Imao sam priliku
razgovarati s našim veleposlanikom o sinoćnjoj večeri u Bijeloj kući.
I?
Ne...
Ne znam gdje bih počeo.
Prvi slijed nije bio ni poslužen,
prije nego što je princeza komentirala pokojnog Kennedyja
na način koji nije bio diskretan.
Jedanput sam srela Kennedyja.
Bila sam iznimno...
razočarana.
Margareto!
Oprostite, jesam li rekla što pogrešno?
Znam da se danas ne smije
misliti ništa drugo osim da je Kennedy bio sjajan državnik.
-Šuti, Lyndone. -Naravno da će šutjeti,
bio mu je vjeran zamjenik.
No mislim da mogu razumjeti, bolje od većine, frustracije
i ozlojeđenost koje mogu nastati kad ste broj dva.
Sporedni glumac.
Čak i nekome koga obožavate.
Tri ste godine bili potpredsjednik. Ja sam cijeli život potkraljica.
Ovo nije dobro ispalo. Nisam mislila da sam...
poročna kraljica.
Imamo li strategiju izvlačenja iz ovog sukoba?
Ne, nije bilo sukoba.
Molim?
Predsjednik Johnson se složio. Posve. Entuzijastično.
Bezrezervno.
Rekao je, ako se dobro sjećam,
"Jack Kennedy..."
...ubio bi i vlastitu mater
i oderao joj kožu s dupeta da napravi bubanj i objavi svoje uspjehe.
Je li tako?
A tako.
Uslijedilo je natjecanje u pijenju.
-Molim? -Tko ne padne pod stol
je pobjednik.
Izazov prihvaćen!
Slijedile su šaljive pjesmice.
-Šaljive pjesmice? -Da.
Neke od njih, bojim se,
bile su malo sočne.
Slušam.
Dobro...
Prva je bila malo...
"Bila jednom žena iz Delawarea...
koja voljela je voditi ljubav...
voljela je voditi ljubav...
-Delawarea! -...u gaćicama poput pera.
-Čistunka prava... -..."loše ta spava,
a njezino dupe, bokovi i sise nikad slobodno ne vise."
Što još?
Predsjednik je uzvratio...
"Bio jedan mladac iz Wisconsina kojem glavni adut bila je golema..."
batina.
-A ostatak? -Svi su mislili da je to dosta.
Takoreći.
Je li bilo još?
Princeza Margareta pobijedila je s ovom...
"Bila mlada dama iz Dallasa koja dinamit je rabila umjesto falusa..."
Njezina...
Kad ste već došli dovde.
"vagina odletjela je do jedne od Karolina,
a šupak do kraljevskih dvorana.
Bravo.
Onda je uslijedio ples.
Pa pjesma.
Što možeš biti ti, ja mogu biti veća
Prije il' kasnije, od tebe bit ću veća
-E, nećeš -Baš hoću
Oteturala je u četiri ujutro,
novi anglofil, predsjednik Johnson, pristao je na paket pomoći,
a poseban odnos posebniji je no ikad.
-A da me ne uloviš? -Da
Znam da to misliš, lopužo
I to sve zato što je Margareta
bila ono što sam je molila da ne bude, što ja nikad ne bih mogla biti.
Instinktivna, spontana i očaravajuća.
E, mogu
-I ti si to sve. -Nisam.
Ja sam predvidljiva, vjerodostojna i pouzdana.
Da imam izbora, uvijek bih odabrao vjerodostojnost.
Hvala.
No bilo bi lijepo očarati povremeno.
Ti očaravaš.
Ti si očaravajuća ludica.
Sve što ti možeš reć', ja reć' mogu brže
Sve mogu reći od tebe brže
-E, ne možeš -Baš mogu
-Ne možeš -Baš mogu
-E, ne možeš -Baš mogu
Volim vas! Bog vas blagoslovio!
Premijeru.
Dobro ste to obavili, Visočanstvo.
Izvrsno.
Hvala, premijeru.
Hoćemo li?
Pozdrav heroini!
O, da.
Neka zlostavljanje krene.
To sigurno znaš.
Svaki trijumf ova obitelj dočeka s...
-Ljubomorom? Prkosom? -Zadirkivanjem.
Da budemo prizemljeni.
Svi su silno zahvalni.
-Premijer je rekao da će ti pisati. -Još bolje, dočekao me u zračnoj luci.
I sada se pitamo kako da ti zahvalimo.
Što kažeš na Red za zasluge?
Medalju viktorijanskog reda?
Svoje ordenje i znamenje čuvaj za one kojima je to važno.
No lagala bih kad bih ti rekla da nisam malo razmišljala,
u odnosu na ovaj uspjeh.
O tome da bismo to trebale činiti češće.
Što?
Dijeliti dužnosti.
Nismo podijelile dužnosti, samo si otišla na večeru.
Umjesto tebe.
I zastupala sam Krunu i zemlju, mislim da se možemo složiti,
s pozitivnim rezultatima.
Nije li moguće da smo nešto otkrili?
Ti imaš previše posla, previše pritiska, previše odgovornosti.
A ja imam premalo.
Nemati ulogu,
nemati što raditi,
zatupljuje.
Samo te pitam jesi li spremna dijeliti malo više?
Na obostranu korist.
Razmislit ću o tome.
Vidjet ću što mogu učiniti.
Smekšala si se?
Jesam.
I s razlogom.
Margareta pati više no itko drugi jer nema smisleniju ulogu.
Pati joj zdravlje i sreća. Zanemarena je.
A kad je riječ o njezinoj sposobnosti, karakteru,
inteligenciji i talentu, ne zaslužuje zanemarivanje.
Zašto ne bismo proširili ulogu, malo više podijelile posao?
Na to pitanje postoje dva odgovora.
Nijedan nije milozvučan.
Da, sustav nosi nejednakost, nepravdu i okrutnost.
Primogenitura dijeli i uništava obitelji,
sustav je koma. Ali...
u svojoj okrutnosti i nepravdi odražava nešto drugo, što je oštro i okrutno,
što nitko ne očekuje da promijenimo:
život.
Svi želimo jednakost, ali u tome je stvar,
nismo rođeni jednaki.
A drugi?
Sjećaš li se da sam se jedanput napio s onim
čudovištem od Tommyja Lascellesa?
Te večeri podijelio je sa mnom svoju teoriju
o kraljevskoj kući Windsor.
Nikada to nisam nikom rekao.
Nastavi.
Zamolio me da zamislim mitološko biće,
heraldičkog orla,
policefalusa, dvoglavog orla.
U svrhu ovog razgovora zamisli da predstavlja nas.
Ovu obitelj.
Tvoju obitelj.
Uvijek su postojali zanimljivi i dosadni Windsori,
-tvoj otac... -Svetac.
Ali dosadan.
Oprosti.
I tvoj djed.
-Đuro V.? -Nasmrt dosadan.
Na vrhuncu Prvoga svjetskog rata, kad su
ruski i njemački car,
i austrijski, očaravali svijet, gdje je bio on?
Lijepio je marke u svoj album.
-Žena mu... -Marija, divna.
Dosadna da krepaš.
I tako ide od Đure V., do kraljice Viktorije i natrag.
Neprekinuta linija ravnodušnih
dosadnjakovića.
-A kulminacija sam ja? -Da, ali...
osim te dosadne, odane, pouzdane, junačke crte,
ide još jedna.
Očaravajuća, briljantna, individualistička.
I opasna.
I tako za svaku Viktoriju dobiješ Eduarda VII.
Za Đuru V. dobiješ princa Eddyja.
Za svakog Đuru VI. dobiješ Eduarda VIII.
Za svaku Lilibet
dobiješ Margaretu.
Možda je uspjela u Washingtonu,
no nemojmo se zavaravati time da se ozbiljni diplomatski uspjesi
postižu pjesmom i plesom.
Neka Margareta preuzme zasluge, no nemojmo mijenjati ustavna pravila
jer joj se posrećilo.
-I kakav će biti moj odnos s njom? -Nepromijenjen.
Ti si kraljica,
a ona je tvoja opasna mlađa sestra.
-Vani je, zna da razgovaramo o njoj. -Pridružimo joj se.
Tu njezinu vatrenu maštu ne treba potpirivati.
Ono što predlažete je nezamislivo.
Nasljeđivanje prijestolja uređeno je Zakonom o nasljeđivanju iz 1701.,
a ne divljim i neodgovornim hirovima
mladih princeza.
Načelo neprekinutoga nasljeđivanja prijestolja stup je
stabilnosti i opstojnosti države.
Sudbina princeze Elizabete je prijestolje. Vaša je da služite i podupirete je.
Molim vas da prihvatite svoj položaj u životu
i da odmah odbacite djetinjasto promišljanje
o mijenjanju pravila samo da bi više odgovarala vama!
Svatko od nas ima svoju ulogu. Princeza Elizabeta bit će u prvome planu,
a vi ćete, milosti, biti po strani.
Margareto!
Prijevod titlova: Kristijan Nikolić