PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
BOULOGNESKÝ LESÍK, PAŘÍŽ 1970
Sidney!
Testy bohužel ukázaly strukturální změny
v hrtanu Jeho Výsosti...
a i to, že nemoc je v pokročilém stádiu.
Existuje pouze paliativní péče, a až začne zabírat morfium,
Jeho Výsost bude často vysílena...
Doporučil bych vám, abyste si užil čas, který vám zbývá.
Uspořádáme večírek.
Ten největší.
A zaměříme se jen na šťastné chvilky.
Mohli bychom zrušit návštěvu japonského císaře.
Hirohita? Ne, to nemůžeme.
Připravovalo se to tak dlouho.
Krom toho to může být má jediná šance si spravit pověst.
Pověst...
je nepodstatný a nejzbytečnější trest.
Často získaná bez zásluh
a ztracená, aniž si to zasloužíš.
Ne, nechceme vypadat jako Kabuki.
Je to teprve podruhé, co opustil svou zemi.
Minule mu bylo pouhých 20 let.
Chlapec. Mně bylo 26.
Neuměl ani slovo anglicky.
Předpokládám, že teď trochu umí.
Slíbili nám, že tu nebudou kamery.
Nechci, aby mí lidé viděli, že navštěvuji muže,
který si neudržel trůn.
No...
nepřijel na návštěvu kvůli konverzaci.
Představ si...
žít ve vyhnanství ze své vlasti.
To bych raději zemřel.
Nikdy neopouští Japonsko.
Představ si celý svůj život trčet na ostrově.
Ostrov, který je domovem.
A kde vládneš jako panovník.
To znám horší věci.
„Císař a bývalý král. Dva státníci se znovu setkali.“ The Times.
„Královské setkání po letech.“ The New York Times.
„Padesát let starý spor byl pohřben. Triumfální setkání.“ The Guardian.
Dnes ráno jsem se dozvěděla, že chce udělat rozhovor s BBC.
Jaký rozhovor?
Retrospektivní podrobný pohled.
To nesnesu.
Teď ho rehabilitují.
Je možné, že ne všichni ho nenávidí tak, jako ty.
Charles ho chce navštívit ve Francii.
Proč, proboha?
Řekl: „Z úcty.“
Ale myslím si, že je to i zvědavost.
Člověk se často nesetká s bývalým králem.
Bývalí králové jsou většinou mrtví.
ROZKOLÍSANÝ ČLOVĚK
To bylo jen taktak.
Proč máš koktejlky? Dnes je to formální.
Nejdu tam.
Nemůžeš tam nejít. Je to amalgamační ples.
Mám něco jiného.
- Co? - Do toho ti nic není.
Hele, ta tvoje nevraživost není nutná ani opodstatněná.
Mohls využít nabízeného příměří.
Jestli mluvíš o Ginny, tak to skončilo. Bylo to něco úděsného.
Ne, úděsné bylo vědomí toho, že s ní děláš manévry.
Takže před tím, než budeme mluvit o příměří,
bys měl vědět, jaké to je.
Kdo to je?
To je jedno.
- Dobrý večer. - Dobrý večer.
Jsi sám?
Kde je memsáhib?
Měla lepší nabídku.
Vážně?
- Ale jak se ukázalo... - Dobrý večer.
...znamená to, že můžu hledat nabídky sám.
Děkuji.
- Tak v tom případě... - Ano?
Je tu někdo, s kým by ses měl setkat.
Pojď se mnou.
Vaše Výsosti?
Mohu vám představit kapitána Andrewa Parkera Bowlese?
Ahoj, Andrew.
Vaše Výsosti.
Na co tak koukáš?
Na vás, madam.
- A jak moc jste... - Rozmysli si, co řekneš.
...rozkvetla.
Myslíš ty šaty.
Vypadám jako hortenzie.
Ne, ne. Myslím tím...
vyspěla.
Dospěla.
Zjevně jsem najednou vidět.
- Ne, vždy jste byla vidět. - Nějak sis mě nikdy nevšiml.
Teď si to vynahrazuješ.
A zíráš.
- Omlouvám se. - Ne, neomlouvej se.
Omlouvající se muži nepůsobí ctihodně ani galantně, ale ufňukaně.
Neřekla jsem, že něco namítám, ne?
- Ne. - No tak.
Klidně přiznám, že za ty roky jsem se i já něco nazírala.
Vážně?
Při pólu.
Měla jsem sledovat vévodu z Edinburghu nebo prince z Walesu,
ale můj pohled mladé ženy
jsi z nějakého důvodu přitahoval ty.
- To bylo něco. - To teda bylo.
A mělo by to být asi naposledy, nechci ti ublížit.
Jak tě to napadlo?
To se stává těm, kdo se připletou.
Do čeho?
Mezi mě a ji.
Znáš plachetnice, že?
To bude nějaká námořní metafora?
Na moři jsou...
skryté proudy. Smrtelné. Stáhnou tě dolů.
S Camillou jsme jako ty proudy.
Co to děláš?
Odcházím.
- Nechci, abys šla. - Právě jsi řekl, že chceš.
Ne, řekl jsem, že ti nechci ublížit.
Tenhle rozhovor se točí dokola.
Mně se víc líbilo, když jsme se točili my.
Já naprosto jasně vidím, jaký jsi
a o co tu jde a můžu tě ujistit, že mi neublížíš.
Takže jak se rozhodneš?
Pokračovat nebo skončit?
Co?
Pokračovat.
Dobře.
Odkud to ve svém věku máš?
Co?
Ale no tak, to sebevědomí.
Nejsem sebevědomá.
Jen tvrdá.
A Windsor Park v zeleném jde do útoku.
Dobrý výběh na hřiště v překrásný den zde v Guards' Polo klubu.
Dopředu jde sebevědomě princ Charles,
který vede útok s číslem čtyři.
Naklání se, ale Parker Bowles střílí dozadu
a přihrává svým spoluhráčům. Windsor Park se otáčí,
- aby míč získal zpět. - Do toho, Charlesi.
Blues and Royals v bílém
jsou v protiútoku. Čaka končí za dvě minuty.
- No tak, pane! - Je to boj o držení.
Do toho, Vaše Výsosti!
To zvládnete!
Ano, je to Windsor Park! Windsor Park zase tlačí!
Parkere!
Parker Bowles vytlačuje prince z Walesu.
Vytlačil ho.
Parker Bowles střílí.
Windsor Park spěchá zpátky. Mají potíže.
Parker Bowles střílí, ale princ Charles je pořád ve hře.
No tak, pane! Do toho!
Přibližuje se!
A Parker Bowles skóruje!
Parker Bowles za tým Blues and Royals!
A stav je dva, nula.
Hrál jsi dobře.
Oba víme, že nehrál.
Andrew Parker Bowles hrál dnes dobře.
Jen potřebuješ hrát agresivněji.
To mi říkáš pořád.
Jak bylo v Paříži?
A co vévoda z Windsoru?
Bylo to velmi zvláštní.
Nevypadá vůbec dobře.
Dům je jako nějaké...
zvláštní muzeum monarchie.
Smrděl vonnými tyčinkami a psy.
Byla tam i ona?
Pobíhala tam jako pomatená husa?
Ano.
Slyšel jsem, že konzumuje jenom whisky.
A má tolik plastik, že nemůže ani mluvit.
Dickie.
Nevím, jestli jsem to zmínil...
ale my si píšeme.
Přijde mi, že ve mně vidí sebe.
Neříkej to babičce.
Říká mi, abych si našel ženu.
Na to je ještě brzy.
Nyní je čas na to, aby sis užíval.
Běhal za holkama.
Možná.
Náhodou je tu někdo, kdo se mi líbí.
Ta co ti dnes tak fandila?
Ano.
Bývala s Andrew Parkerem Bowlesem dokud se nepohádali...
kvůli Anně.
Abys věděl.
Tvojí sestře?
Ani se neptej. Je to komplikované.
Ale hlavní je to,
že Camilla je nyní volná a já ji chci.
Tak se jmenuje?
Ano.
Camilla Shandová.
Líbí se mi.
Takže?
Už jsi volila?
Ano.
Koho?
Do toho ti nic není, pane.
Pro Wilsona je to prý jen formalita.
Ne, pokud do toho mám co mluvit.
Tím jsem se asi prozradila, že?
Jak tě mohu přesvědčit, abys se mnou šla na večeři?
- Vydat královský dekret? - To nemohu.
Nejsem král.
Zatím.
Tak jen řekni: „Prosím.“
Prosím.
...se tyto předčasné volby nevyplatily,
pak se možná zítra probudíme
a budeme mít jiného premiéra.
Lídr opozice,
Edward Heath, Vaše Veličenstvo.
Pane Heathe.
Lidé hlasovali pro vaši stranu.
Jako panovnice vás žádám o sestavení vlády.
Gratuluji.
Děkuji, Veličenstvo.
Je to opravdu povzbudivá situace.
Labouristé si lidí nevážili. Pan Wilson se choval jako císař
a volby pro něj byly korunovací.
Korunovace není špatná.
Za správných okolností.
Pak jsme lehce přešli na klábosení.
Bere si s sebou do Downing Street klavír.
Někdo si s sebou bere ženu...
jiný klavír.
Na otázku, co je nejdůležitější,
mi řekl, že by chtěl, abych jela do Francie.
Proč?
Abych okouzlila Pompidoua
a on tak nebránil vstupu do Evropského hospodářského společenství.
Je velkým stoupencem Evropy.
Vaše Veličenstvo.
- Vaše Výsosti. - Martine.
Toho druhého už tu nevídám.
- Pane? - Kde je ten druhý?
Ten s pleší.
Plukovník Adeane šel do důchodu, pane.
Vážně?
Před třemi měsíci. Dal jsi mu hodiny.
Vážně?
O co jde?
Jen připomínka, že rozhovor pro BBC s vévodou z Windsoru se blíží.
Víme, že vévodovo zdraví není již nejlepší.
Možná byste ho mohla v Paříži navštívit.
Nepřipadá v úvahu.
- Pokračujte, Martine. - Máme obavy,
že pokud rozhovor s BBC bude úspěšný,
tak mohou po návštěvě císaře Hirohita...
vyvstat otázky typu,
proč ho nemůže navštívit rodina, když mohl císař?
Protože ho neurazil.
Protože neodstoupil z japonského trůnu a nezabil otce císaře.
Takže naposledy...
ne.
Ten muž, ta ostuda...
je jako zápach dobytka.
Pane?
Pronikne do dřeva a nikdy nevyčichne.
Vaše Veličenstvo.
Vaše Výsosti.
Děkuji.
Jaké to je?
- A co? - Bydlet tady?
Nijak velkolepé, jak vidíš.
Tohle je byt, kam nás s Annou šoupli.
Dva pokoje. Malý obývák.
Normální.
No tak, tohle není normální.
Nejen to, že bydlíš v paláci, ale i kdo jsi.
Princ z Walesu?
Není to ani tak život jako spíš...
nesnáz.
Jsem volný
a zároveň vězeň.
Zcela nepotřebný a zároveň nepostradatelný.
Nemůžeš se zcela věnovat nějaké věci, protože se to může kdykoli...
změnit.
A staneš se králem.
A jaký to má vliv na rodinu.
Jak můžeš být dobrým synem...
když věc, která tě nejvíc...
děsí...
Její smrt?
Je věc, kterou...
chceš. Ne...
No, ano. Chceš.
Protože dokud nezemře, tak nemůžu pořádně žít.
A nemůžu být tím, pro co jsem se narodil.
Takže jsi odsouzena k...
děsivému čekání.
Jako Saul Bellow.
Promiň, ale nevím, kdo to je.
Čekal hodně?
Je to americký spisovatel.
Napsal knihu Rozkolísaný člověk.
Občas se cítím jako hlavní postava:
„Žijící v nekonečné a lehce komické propasti.“
Byl to princ?
Ne.
Nezaměstnaný muž z Chicaga, který čekal, až ho povolají do války.
A on chce jít do války, protože tím jeho život získá smysl.
I když ho možná zabijou?
Ano.
Tak moc lidé potřebují smysl.
Madam.
To je pro mě?
Ha! Mám tě!
To je skvělé!
Ta strašlivá historka o houpání se nad propastí.
Paul Sellow?
Saul Bellow.
A smrt královny.
Ano! Mamka nakonec natáhne bačkory.
A pak prásk! Mám tě!
To je geniální!
Tvůj obličej: „To je pro mě?“
To jsem nečekala, pane!
Panebože, tys mě dostal!
Omlouvám se. Ano.
Jen vám chci připomenout,
že za chvíli v televizi začne rozhovor s vévodou z Windsoru.
Děkuji.
Vítejte v Boulogneském lesíku v Paříži ve skvostném domě,
kde bydlel i generál de Gaulle.
Jeho dnešní obyvatele nemusím představovat.
Jeho Výsost, vévoda z Windsoru,
Eduard VIII., král Anglie něco přes deset měsíců
a vévodkyně z Windsoru, paní Wallis Warfieldová Simpsonová,
když se poznali.
Když jste vévodu poznala, jak na vás zapůsobil?
Zaujal mě tím, že držel krok s dobou.
Byl moderní.
Na rozdíl od většiny Angličanů měl šmrnc.
A setkali jste se, když jste byl princ z Walesu?
Ano. Postavení, které jsem chtěl pozměnit.
Měl jsem nápady, své názory,
svou vlastní filozofii.
A pak konečně přišel ten den.
Když jste nastoupil na trůn.
Ano. A i přes nelibost ostatních jsem si stál za svým
a za názorem, že se monarchie musí změnit a jít s dobou.
Ale brzy jsem zjistil, že jakákoli snaha i o sebemenší změnu
se setká s odporem a podezřením.
Od koho?
Establishmentu.
Starších členů dvora.
A také mojí rodiny.
Vnímali mě jako rebela.
Hrozbu.
- Příliš... - Svérázného.
Energického.
Individualistického.
Bože, jsou příšerní.
- Nakonec jsem nezavedl... - Oba dva...
jsou děsní.
Protože tlak rezignovat...
- abdikovat byl nesnesitelný? - Jdu spát.
Jo.
Lidé se domnívají, že to bylo kvůli vévodkyni,
kvůli mé zarputilé touze se oženit.
Ale odpor establishmentu vůči našemu manželství
byl náznakem něčeho hlubšího.
Jejich strachu z osobnosti a svobody myšlení...
které jsem představoval.
Jaké to bylo?
Večeře při svíčkách?
No tak, tady nejsou žádná tajemství.
Krásné.
Děkuji.
Camilla Shandová, co?
Ano.
A ty chodíš s jejím bývalým, Andrewem.
Nevím, jestli se tomu dá říkat chození.
A také nevím, jestli je bývalý.
Camilla mi to řekla. Rozhodně je bývalým.
Jen se ujisti, že věci zůstanou tak, jak mají.
My si hrajeme s Camillou a Andrewem.
A ne oni s námi.
Co tím myslíš?
Anno!
- A mám tě! - Dobrý tah, madam.
Drahoušku?
Davide.
Omluvte mě.
- Pane? - Ne, jsem v pořádku.
Sidney, zavolej doktora.
Ano, madam.
Program začne v Rouenu na památku padlých spojenců v první světové válce.
Pak pojedeme zpět do Paříže na představení diplomatických sborů.
Následuje důležitá recepce s prezidentem a madam Pompidouovými
v Elysejském paláci.
Přistaneme za deset minut, madam.
Říká se...
že ti, kteří se nepoučí z historie...
jsou navždy odsouzeni ji opakovat.
Ačkoli jsme měli své spory,
naše země spojuje prastaré pouto.
Nezapomínejme na naše pevná pouta,
náš smysl pro společný cíl,
díky kterému můžeme vybudovat nové partnerství,
novou dohodu.
Jsme spolu v tomto srpnovém evropském počinu
a před námi leží velké dobrodružství.
Pane prezidente, v jednotě je síla.
Merci.
Děkuji.
Vaše Veličenstvo?
Omluvte mě.
Dostali jsme zprávu o Jeho Výsosti, vévodovi z Windsoru.
Myslím si, že se blíží konec.
Děkuji.
Vaše Výsosti. Madam.
Přijede Její Veličenstvo, královna.
- Cože? Sem? - Ano, madam.
Už je na cestě.
Pomoz mi vstát!
To nemyslíš vážně.
Nikdy jsem nebyl vážnější.
KRÁL
Její Veličenstvo, královna, pane.
Nevstávej.
Vaše Veličenstvo.
To nebylo potřeba.
Kdybys byla na mém místě...
udělala bys to samé.
Ano.
Je mi líto, že ti není dobře.
Měli jsme neshody.
Vždy jsi ale byl můj nejoblíbenější strýc.
Je milé, že to říkáš.
A je milé, že jsi...
přijela.
Drahá Lilibet.
Shirley Templeová.
Ano.
Podcenil jsem tě.
Všichni jsme tě podcenili.
Ale koruna si vždy najde cestu na tu správnou hlavu.
Mého otce, mého bratra...
a tvou.
A jednoho dne, dá-li Bůh, i tvého syna.
Nevěříš, že na to má?
Nic takové jsem nikdy neřekla.
Ale myslíš si to.
Znám tě jako své boty...
stejně jako znáš ty mě.
A vím, proč si to myslíš.
Často působí jako slaboch.
Nerozhodný.
Ale se správnou ženou po svém boku...
bude podle mě dobrým králem.
A už...
o tom začal i uvažovat.
Píšeme si. Je...
Líbí se mu jedna dívka. Camilla.
Sotva se znají.
Někdy...
to poznáš okamžitě.
Jako ty.
Co ti píše?
Vezmi si ty dopisy a přečti si je.
To nemůžu. Je to soukromá korespondence.
Týkají se budoucnosti koruny...
a osvětlují nejen duši budoucího krále...
ale i tvého syna.
Měla bys je mít ty a nikdo jiný.
Jsou v šuplíku psacího stolku.
A...
předtím než půjdeš...
tak mi naposledy...
za to všechno...
co jsem ti udělal...
odpusť.
Děkuji.
To co jsi udělal, tvá abdikace, mi změnila život.
Navždy.
Ale chci, abys věděl...
že to není vždycky kletba.
A nezlobila jsem se na tebe pořád.
Čím starší jsem...
tím to upřímně považuji více...
za požehnání.
Dokonce jsem se i přistihla...
že ti chci poděkovat.
Drahý strýčku Davide,
chci vám s Wallis znovu poděkovat,
že jste mě přijali u sebe doma.
Jen velmi zřídka osud dovolí bývalému králi setkat se s budoucím.
Abych řekl pravdu, otevřelo mi to oči.
Ohledně kralování...
ohledně lásky...
a všech starostí s nimi spojených.
Jistě víš, že rodina by byla raději, abych tě nenavštívil.
Možná mají strach, že se v tobě poznám
a budu s tebou sympatizovat.
Musím se přiznat, že se v tobě poznávám.
V tvé pokrokovosti a stylu.
V tvé osobnosti a představivosti.
V lepším světě by z tebe byl skvělý král.
Přišli jsme o skvělého krále.
Jsem vážně smutný, když tě vidím v exilu.
A to jenom za to, že sis stál za svým...
a miloval jednu ženu nadevše.
Bylo ti krutě odepřeno právo
vládnout po boku ženy, kterou jsi chtěl.
Ale já ti dávám své slovo.
Nebude mi odepřeno to, co tobě bylo.
Koruna není nehybná věc, která je napořád na jedné hlavě.
Je v pohybu.
Je živá.
Božská.
Je to měnící se tvář nestálé doby.
Pokud mi bylo předurčeno, abych ji nosil,
pak se tak stane za mých podmínek.
A snad...
budeš pyšný.
Překlad titulků: Mirka Mireková