ORIGINALNA NETFLIX SERIJA
BULONJSKA ŠUMA, PARIZ, 1970.
Sidney!
Nažalost, pregledom su utvrđene strukturne promjene
na grkljanu Njegova Visočanstva...
i da je bolest uznapredovala.
Nema lijeka, samo palijativna skrb, a kad počne primati morfij,
Visočanstvo će biti vrlo slabo...
Moj savjet bio bi iskorištavanje dragocjenog preostalog vremena.
Moramo prirediti zabavu.
Najveću ikad.
I koncentrirati se samo na sretne stvari.
Stoga otkažimo japanskoga cara.
Hirohita? Ne možemo to učiniti.
Ne, previše je vremena utrošeno na planiranje.
Osim toga, to mi je možda posljednja prilika za povrat ugleda.
Taj ugled...
isprazan je i najlažniji namet.
Često se stječe bez zasluga
i gubi ne vlastitom krivnjom.
Ne želimo da izgleda poput kazališta kabuki.
Ovo je tek drugi put da je napustio svoju zemlju.
Prošli put je imao samo 20 g.
Kao mladić, meni je bilo 26.
Nije govorio ni riječ engleskoga.
Pretpostavljam da sada malo govori.
Obećali su da neće biti snimanja.
Ne želim da moj narod vidi da idem u posjet čovjeku
koji nije bio u stanju zadržati prijestolje.
Pa...
nismo pristali na ovaj posjet zbog razgovora.
Zamisli život...
u egzilu, daleko od domovine.
Radije bih umro.
Nikada ne napušta Japan.
Zamisli da si cijeli život na otoku.
Na otoku koji je dom.
I na kojemu vladaš kao suveren.
Mogu zamisliti i gore stvari.
„Car i bivši kralj. Dva velika državnika ponovno zajedno.“ The Times.
„Kraljevsko okupljanje.“ The New York Times.
„Pedeset godina trzavica utišano trijumfalnim sastankom.“ Guardian.
Jutros čujem da je BBC-ju poslao zahtjev za TV-intervju.
Kakav intervju?
Detaljni pogled unatrag.
Ne mogu to podnijeti. Sada ga rehabilitiraju.
Mama, moguće je da ga ne preziru svi kao i ti.
Charles je tražio dopuštenje da ga posjeti u Francuskoj.
Ali zašto?
Rekao je, „Iz poštovanja.“ Ali mislim da je riječ i o znatiželji.
Ne sreće se čovjek često s bivšim kraljem.
Bivši kraljevi obično su mrtvi.
Ovo je bilo na knap.
Poslijepodnevna haljina? Treba obući svečano.
Ne idem.
Ne možeš ne doći. Večeras je svečani bal.
Imala sam koliziju.
-S čime? -Ne tiče te se.
Ova eskalacija neprijateljstva nepotrebna je i neopravdana.
Prekršio si prekid vatre.
Ako govoriš o Ginny, gotovo je. Cijela stvar je bila gnusna.
Gnusno je bilo znati da izvodiš svoje smicalice s njom.
Zato prije no što uopće raspravimo uvjete za primirje,
zaslužuješ znati kako je to.
Tko je to?
Nije važno.
-Dobra večer. -Večer.
Jesi li sam?
-Gdje ti je gospođa? -Imala je bolju ponudu.
Zaista?
No, ispada
da sam slobodan.
Hvala.
-U tom slučaju... -Da?
Trebao bi upoznati jednu osobu.
Dođi sa mnom.
Vaše Kraljevsko Visočanstvo?
Upoznajte kapetana Andrewa Parkera Bowlesa.
Zdravo, Andrew.
Vaše Kraljevsko Visočanstvo.
U što buljite?
U vas, milosti.
-I koliko ste... -Savjetujem da pazite što ćete reći.
...procvjetali.
O, mislite na haljinu.
Kraljičina je. Poput hortenzije sam.
Mislio sam...
razvili ste se.
Odrasli.
Očito sam od nevidljive postala vidljiva.
-Uvijek ste bili vidljivi. -Ali nikad me niste vidjeli.
Pa sada nadoknađujete.
Blejanjem.
-Oprostite. -Nemojte se ispričavati.
Mrzim kad se muškarci ispričavaju. Nije časno ili galantno. Neodlučno je.
Nisam rekla da mi to smeta, jesam li?
-Niste. -Pa eto onda.
Mogu priznati da sam i ja blejala u vas tijekom godina.
-Jeste li? -Na terenu za polo.
Dok sam trebala gledati Vojvodu ili Princa,
moje mlado, povodljivo žensko oko
iz nekog razloga privukli ste vi.
-To je bilo zabavno. -Da, bilo je.
Trebali bismo prestati. Ne želim da budeš povrijeđena.
Zašto misliš da bih bila?
To se dogodi onima koji se nađu na putu.
Čemu?
Meni i njoj.
Jedriš, zar ne?
Da se pripremim za nautičku metaforu?
Na moru ima...
skrivenih struja. Smrtonosnih. Mogu te povući.
Camilla i ja smo pomalo takvi.
Što radiš?
Odlazim.
-Ne želim da ideš. -Upravo si rekao da želiš.
Ne, nego da ne želim da budeš povrijeđena.
Ovaj razgovor se vrti u krugu.
Bilo mi je draže kad smo nas dvoje bili u krugu.
Savršeno mi je jasno tko si,
što je ovo i uvjeravam te da neću biti povrijeđena.
I što ćemo onda?
Nastaviti ili prekinuti?
Što?
Nastaviti.
Dobro.
Odakle ti to u tvojim godinama?
-Što? -Ma daj. To samopouzdanje.
Nisam puna samopouzdanja.
Samo jaka.
I evo Windsor Parka, u zelenome, u napadu.
Meč se zahuktao na ovaj divni dan u polo klubu Guards'.
Naprijed juriša princ Charles,
vodi napad, u broju četiri. Ide naprijed,
no iza je u napadu Parker Bowles,
puca loptu suigraču, a Windsor Park se okreće
-da bi se vratio u igru. -Hajde, Charlese!
Blues and Royals u bijelom
napadaju, s dvije minute preostale do prekida.
-Idemo! -...bore se za loptu.
Idemo, Visočanstvo!
Možete vi to!
Windsor Park napada još jedanput!
Parkeru!
Parker Bowles jaše uz princa od Walesa.
Uzima mu loptu!
Bowles je odbacio loptu.
Windsor Park sada juri natrag, u problemima su.
Parker Bowles juri, no princ Charles ne odustaje.
Hajde, Visočanstvo!
Približava se!
I Parker Bowles zabija!
Parker Bowles za Blues and Royals!
To znači da je rezultat 2:0!
Dobro si igrao danas.
Obojica znamo da nisam.
Andrew Parker Bowles je igrao dobro.
Samo trebaš malo više agresivnosti, to je sve.
Uvijek mi to govoriš.
Kako je bilo u Parizu? Kod vojvode od Windsora?
Sve je bilo vrlo čudno.
Nije izgledao dobro.
Kuća je poput nekog bizarnog muzeja monarhije.
Vonjala je po mirisnim štapićima i psima.
Je li ona bila ondje? Mlatarala uokolo poput poremećenog šišmiša?
Da.
Čujem da konzumira samo viski.
I da je imala toliko plastičnih operacija da jedva govori.
Dickie...
Ne znam jesam li ti rekao, ali..
mi se dopisujemo.
Mislim da vidi sebe u meni.
Nemoj to reći svojoj baki.
-Govori mi da si nađem ženu. -Prerano je za to.
Sad je vrijeme da se iživiš. Mijenjaš djevojke.
Možda.
Zapravo, ima netko tko mi se sviđa.
Ona koja te danas bodrila?
Da.
Koja je bila s Andrewom Parkerom Bowlesom dok se nisu posvađali.
Zbog Anne.
Zamisli.
-Tvoje sestre? -Ne pitaj. Malo je komplicirano.
No poanta je da je Camilla sada slobodna i da je brzo želim ugrabiti.
Tako se zove?
Da.
Camilla Shand.
Sviđa mi se.
I...?
Jesi li glasala?
Jesam.
Za koga?
Ne tiče vas se, gospodine.
Kažu da će Wilson dobiti.
Ne ako se mene pita.
Sad sam se otkrila, zar ne?
Kako ću te uvjeriti u to da večeraš sa mnom?
-Izdavši kraljevski ukaz? -Ne mogu to učiniti.
Nisam kralj.
Još.
Onda me samo zamoli.
Molim te.
...ako se ovi prijevremeni izbori ne isplate, sutra bismo mogli dobiti
novog premijera.
Vođa opozicije,
g. Edward Heath, Veličanstvo.
G. Heath.
Narod je vašoj stranci dao povjerenje.
Kao suveren, pozivam vas da formirate vladu u moje ime.
-Čestitam. -Hvala, Veličanstvo.
Ovo su uistinu dobre okolnosti.
Laburisti su narod uzeli zdravo za gotovo. G. Wilson se ponašao kao car,
a izbore je tretirao kao krunidbu.
Krunidbi ništa ne fali.
U pravim okolnostima.
Onda smo malo neobavezno čavrljali.
U Downing Street će preseliti i veliki glasovir.
Neki dovedu ženu, drugi glasovir.
Pitala sam ga za prioritete
i rekao je da želi da odem u Francusku.
-Zašto? -Da pokušam šarmirati Pompidoua
da nam ne blokira ulazak u Europsku ekonomsku zajednicu poput prethodnika.
Silno je predan Europi.
Veličanstvo.
-Visočanstvo. -Martine.
Više ne viđam onog drugog.
-Visočanstvo? -Gdje je drugi?
Onaj ćelavi.
A, pukovnik Adeane? Otišao je u mirovinu.
Je li?
Prije tri mjeseca. Dao si mu sat.
Jesam li?
Što je, Martine?
Podsjetnik na to da će BBC uskoro intervjuirati vojvodu od Windsora.
Vojvoda više nije najboljega zdravlja.
Mogli biste ga posjetiti kad budete u Parizu.
Nipošto.
-Recite, Martine. -Zabrinuti smo da,
ako BBC-jev intervju prođe dobro
po uspješnom posjetu cara Hirohita,
moglo bi se postaviti pitanje
ako su ga posjetili Japanci, zašto nije obitelj?
Jer njih nije uvrijedio.
Nije abdicirao s japanskog prijestolja ili ubio carevog oca.
Zadnji put, ne.
Taj čovjek je, njegova sramota...
poput smrada stoke.
Veličanstvo?
Uvuče se u drvenariju i nikad ne nestane.
Veličanstvo.
Visočanstvo.
Hvala.
Kako je?
-Što? -Živjeti ovdje.
Nije baš raskošno, kao što vidiš.
Ovo je stan u kojem drže Anne i mene.
Dvije spavaće sobe, manja dnevna soba. Sve je vrlo normalno.
Ma daj, ništa tu nije normalno.
Ne samo to što živiš u palači, nego to što si tko jesi.
Princ od Walesa?
Nije to toliko način života,
koliko nevolja.
I slobodan sam
i u zatvoru sam.
Posve suvišan i prilično nezamjenjiv.
Nikad ne možeš previše uložiti u nešto, jer u bilo kojem trenutku...
sve se može promijeniti.
I možeš postati kralj.
Da ne spominjem kako to utječe na obitelj.
Kako biti dobar sin kad...
premda od toga najviše
strepiš...
Njezine smrti?
ono je što najviše...
ne želiš...
Pa da, želiš.
Jer dok ona ne umre, ne mogu biti potpuno živ.
Niti mogu biti ono za što sam rođen, pa...
Osuđen si na to grozno čekanje.
Poput Saula Bellowa.
Oprosti, ne znam tko je to. Je li on dugo čekao?
Američki pisac koji je napisao knjigu Čovjek u iščekivanju.
Katkad se osjećam poput glavnog lika za kojega kaže da...
„postoji u bezvremenom i pomalo suludom bezdanu.“
Je li bio princ?
Nije.
Nezaposlen muškarac iz Chicaga koji je čekao da ga pošalju u rat,
a čak i želi da ga unovače da mu život dobije smisao.
Premda može poginuti?
Da.
Toliko čovjeku treba smisao.
Gospođo.
Za mene je?
Jesam te!
Ovo je savršeno!
To grozno baljezganje o iščekivanju i bezdanu.
-Paul Sellow? -Saul Bellow.
I o kraljičinoj smrti.
Da, o tome kad će mama napokon otegnuti papke
i onda puf! Jesam te!
Savršeno!
Izraz lica kad si pomislila „O, za mene?“
Nisam očekivala to, Visočanstvo!
Kako si me prešao!
Oprosti, da.
Samo podsjećam na to
da televizijski intervju s vojvodom od Windsora počinje uskoro.
Hvala.
Pridružite mi se u Bulonjskoj šumi u Parizu, u ovoj čudesnoj kući
u kojoj je živio general de Gaulle.
Današnje stanare ne treba predstavljati.
Njegovo Visočanstvo, vojvodu od Windsora,
Eduarda VIII., koji je engleski kralj bio nešto više od deset mjeseci,
i vojvotkinju od Windsora, gđu Wallis Warfield Simpson,
kako se zvala.
Gospođo, kakav je dojam na vas ostavio Vojvoda kad ste se upoznali?
Učinio mi se modernim.
Ispred svoga vremena.
Pun energije. Za razliku od većine Engleza.
I taj se susret dogodio kad ste bili princ od Walesa?
Da. Bila je to uloga koju sam također imao ambiciju redefinirati.
Imao sam vlastite ideje, mišljenja,
svoju filozofiju.
I onda je napokon došao dan kad ste stupili na prijestolje.
Da, i na frustraciju mnogih, ostao sam vjeran sebi
i u uvjerenju da se monarhija mora promijeniti
da bi uhvatila korak s vremenom.
No ubrzo sam otkrio da svaki pokušaj i najmanje promjene
nailazi na neprijateljstvo i sumnjičavost.
Kod koga?
Kod establišmenta.
Kod sijedih muškaraca s dvora.
I kod moje obitelji.
Smatrali su me buntovnikom.
Prijetnjom.
-Previše... -Osebujnim.
Dinamičnim.
Individualističkim.
Isuse, užasni su.
-Na kraju sam nisam upoznao... -Oboje su...
čudovišni.
Zbog pritiska da odstupite,
-koji je postao neizdrživ? -Idem u krevet.
Da.
Ljudi uvijek misle da je uzrok vojvotkinja,
zbog moje svojeglave želje da se oženim.
No protivljenje establišmenta našem braku bilo je simptom nečega dubljeg.
Njihov strah od karaktera i slobode misli,
koju sam predstavljao.
Kakva je bila?
Večera uz svijeće.
Daj, ovdje nema nikakvih tajni.
Bilo je lijepo. Hvala.
Camilla Shand, ha?
Da.
A ti hodaš s njezinim bivšim, Andrewom.
Ono što mi radimo baš i nije „hodanje“.
Nisam sigurna ni da ga možeš nazvati bivšim.
Camilla mi je rekla. Definitivno je bivši.
Samo se pobrini da sve ostane kako treba.
Da se poigravamo s Camillom i Andrewom.
A ne da se oni poigravaju s nama.
Što to znači?
Anne.
-Imam te! -Bravo.
Dragi?
Davide.
Ispričavam se.
-Gospodine? -Ne, u redu je.
Sidney, pozovi liječnika.
Da, gospođo.
Prvo idemo u Rouen odati počast saveznicima poginulima u Prvom svj. ratu.
Potom natrag u Pariz na upoznavanje s diplomatskim zborom.
A potom na ključan prijam s predsjednikom Pompidouom i gospođom
u Elizejskoj palači.
Slijećemo za deset minuta.
Kažu
da su oni koji ne uče iz povijesti
zauvijek osuđeni na njezino ponavljanje.
Premda smo preživjeli vremena sukoba,
naše dvije zemlje vežu stare veze.
Ne zaboravimo naš dubok odnos,
naš osjećaj zajedničke svrhe
na kojemu se može graditi novo partnerstvo,
nova antanta.
Ujedinjene u ovome impresivnom europskom pothvatu,
čeka nas velika avantura.
Monsieur le President, L'Union fait la force.
Merci.
Hvala.
Veličanstvo?
Ispričavam se.
Dobili smo poruku vezanu za Njegovo Visočanstvo, vojvodu od Windsora.
Mislim da smo blizu kraju.
Hvala.
Vaše Visočanstvo. Gospođo.
Dolazi Njezino Veličanstvo, Kraljica.
-Ovamo? -Da, gospođo.
Na putu je ovamo.
-Pomozi mi da ustanem! -Šališ se.
Nikad nisam mislio ozbiljnije.
KRALJ
Njezino Veličanstvo, Kraljica.
Molim te, nemoj.
Veličanstvo.
Nije bilo potrebe za time.
Da su uloge obrnute,
učinila bi to isto.
Da.
Žao mi je što nisi dobro.
Među nama je bilo neslaganja.
No uvijek si mi bio omiljeni stric.
Lijepo od tebe što to kažeš.
Lijepo od tebe što...
si me posjetila.
-Draga, Lilibet. -„Shirley Temple.“
Da.
Podcijenio sam te.
Svi smo.
No kruna uvijek nađe put do prave glave.
Do mog oca, brata...
do tebe.
I jednoga dana, ako Bog da, do tvoga sina.
Misliš da nije dorastao?
Nikada to nisam rekla.
Ali misliš to.
Čitam te
jednako dobro kao što ti čitaš mene
i znam zašto to misliš.
Često se doima slabim.
Neodlučnim.
No uz pravu ženu uza se,
mislim da će biti dobar kralj.
A njegova...
razmišljanja već su okrenuta u tome smjeru.
Piše mi. I ja njemu. Sviđa...
Sviđa mu se ta djevojka Camilla.
Jedva se poznaju.
Katkad...
čovjek zna odmah.
Ti si znala.
Što kaže?
Uzmi pisma. Pročitaj ih.
Ne mogu. To je privatna korespondencija.
Tiču se budućnosti Krune
i pružaju uvid u dušu ne samo budućega kralja,
već i tvoga sina.
Bolje da budu u tvojim rukama, nego u nečijim tuđim.
U radnom stolu. U ladici.
I..
prije no što odeš...
posljednji put...
zbog svega...
što sam ti učinio...
oprosti.
Hvala.
Ono što si učinio, abdicirao, promijenilo mi je život.
Zauvijek.
No želim da znaš
da nije uvijek prokletstvo.
I da nisam uvijek bila ljuta na tebe.
Da ima dana...
zapravo ih je sve više što sam starija,
kad to smatram blagoslovom.
Čak sam se našla u situacijama
kad sam ti htjela zahvaliti.
Dragi stiče David,
želim ponovno zahvaliti tebi i Wallis
što ste me primili u domu u Bulonjskoj šumi.
Rijetko sudbina dopušta susret bivšega i budućega kralja.
Da ti budem iskren, otvorilo mi je oči za neke stvari.
Prirodu obnašanja dužnosti kralja...
prirodu ljubavi
i teškoće koje dolaze s time.
Sigurno znaš da bi obitelji bilo draže da te ne posjećujem.
Bojali bi se da bih se mogao prepoznati u tebi,
suosjećati s tobom.
Priznajem i da se malo prepoznajem u tebi.
U tvojoj progresivnosti i sposobnosti.
U tvojoj individualnosti i mašti.
Kakav bi samo kralj bio u boljem svijetu.
Kakav nam je kralj uskraćen.
Tužan sam kad te vidim kako živiš u egzilu,
kad si se samo držao principa
i potpuno si volio jednu ženu.
Okrutno ti je oduzeto pravo
vladanja uz ženu koju si želio.
No dajem ti riječ.
Meni neće uskratiti ono što su uskratili tebi.
Kruna nije statičan predmet koji je vječno na jednoj glavi.
Kreće se.
Živa je.
Božanska.
Promjenjivo lice vremena koja se mijenjanju,
i ako je, ako Bog da, budem nosio,
činit ću to po svome
i nadam se...
da ću te učiniti ponosnim.