PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Lete číslo 104, váš výkon je pět.
Rozumím, Bensone. Jsme v letové hladině jedna sedm na 2 500.
Rozumím, lete 104. Oznamte, až se přiblížíte k 2 500.
V Bensonu je zataženo, mírný vítr.
Díky, Bensone.
Rádi bychom se pokusili o přímé přístání na dráze nula jedna.
Rozumím, lete 104. Schváleno.
Pokračujte v sestupu až dosáhnete 2 500.
Rozumím, Bensone. Let číslo 104...
Když se všemohoucímu Bohu
zlíbilo povolat ke své milosti
zesnulého nejvyššího, silného a věhlasného
prince Eduarda Alberta Christiana
George Andrewa Patricka Davida, vévodu z Windsoru,
požehnané a slavné paměti
Eduarda VIII.
Z milostí boží Velké Británie, Irska
a zámořských britských dominií,
krále, ochránce víry,
a císaře Indie.
Strýce nejvyšší, nejsilnější a nejznamenitější panovnice
Alžběty II.,
kterouž Bůh ochraňuj a požehnej ji
dlouhým životem, zdravím a ctí...
Děkuji za to,
že jsi Davidovi psal tak milé dopisy v jeho posledních dnech.
Hodně to pro něj znamenalo.
A chtěl, abych ti dala toto.
Dala jsem mu je v roce 1939.
Kapesní hodinky s kompasem.
S věnováním.
„Špatný směr se neomlouvá.“
Děkuji.
Kde je tvá dívka?
Vyzvedne mě později.
Dnes jsme spolu, pak jedu do Dartmouthu.
Nikomu to neříkej. Je to tajemství.
Ještě to není oficiální.
Je ta pravá?
Ano.
Myslím si, že ano.
Dám ti dvě rady.
K pravé lásce se neotáčej zády.
I přes to, co jsme obětovali a co jsme si vytrpěli...
jsme s Davidem nikdy nelitovali.
Děkuji.
A ta druhá?
Dávej si pozor na rodinu.
Myslí to dobře.
Ne, nemyslí.
Viděla jsem ji.
Černou vdovu.
Wallis?
Divná stařena.
Zírala na mě. Docela mě to vystrašilo.
Varovala mě.
Před čím?
Mojí rodinou.
- Mami. - Sbohem, drahý.
Teto Margot.
Chudáku. Je Darmouth nesnesitelný?
Taková otázka.
Strýčku Dickie.
Vychovají tě tam.
Pamatuj si, že být v námořnictvu není jako hrát v divadle.
Je to zvláštní.
Díval jsem se na ně při odchodu.
- Anno. - Na matku...
Charlesi.
...otce, babičku, tetu, dokonce i na svou sestru
a řekl jsem si:
„Takhle je musel vidět on.“
- Kdo? - Poslední princ z Walesu.
Ta nebohá duše, kterou jsme pohřbili.
Nebyl jako oni.
Byl chytřejší,
vtipnější, větší volnomyšlenkář...
a upřímnější sám k sobě.
A tak se spojili proti němu.
A v tu chvíli...
když se na mě tak divně podívali, jsem si uvědomil...
že jsem ho nahradil.
ZÁPLETKA
BROADSTAIRS, KENT 1925
Pojď Edwarde. Tudy.
- Co to je? - Nekoukej se.
Děkuji.
- Nemůžeme si ho dovolit. - Vyzkoušej ho.
No tak.
Napětí mezi vládou a Národní unií horníků
se během posledních dní dramaticky vyhrotilo.
Následná blokáda nyní hrozí uzavřením
posledních vládních zásob uhlí.
Přátelé, nadešel čas.
Už nebudeme stát dole a přihlížet. Je čas, aby nás slyšeli.
SLUŠNÝ PLAT
Zavřeli jsme všechny doly v zemi
a zásoby budeme dál držet pod zámkem,
dokud nezačnou poslouchat a neotevřou svá srdce...
Co tu dnes vidíte, je jen začátek.
Dělnická třída tím říká už dost.
HORNÍCI BOJUJÍ I ZA NÁS
Snažili jsme se dohodnout s vedením i vládou,
ale kapitalistický establishment
se snaží rozdrtit hnutí dělnické třídy.
Takže dnes ničíme tu dohodu a odteď jsme muži činů.
A svých cílů dosáhneme jakýmkoli způsobem.
Premiér, Vaše Výsosti.
Omlouvám se, premiére. Neublíží vám.
Zvířata vždy ublíží.
Jsou to nekulturní stvoření.
Proberme především stávku horníků.
Která stejně jako horečné snění,
ostrá a někdy bolestivá epizoda šílenství, přejde.
Vážně?
Jejich požadavky působí rozumně.
Zvýšení platů odpovídající dělníkům.
A sympatie veřejnosti s nimi rostou.
Lidé jsou sentimentální a lehce ovlivnitelní.
Důležitější problém, kterému čelíme,
- je ekonomická bezúhonnost. - A když nepřestanou?
Pak to skončí porážkou a ponížením pro horníky.
Vláda už několik týdnů tajně přesouvá uhelné zásoby z dolů k elektrárnám.
Máme zásoby na osm týdnů.
Tou dobou bude již tato nepěkná záležitost ukončena.
Jsme připraveni.
- Začíná se ti už líbit? - Pan Heath?
- Nejsem si jistá, zda bude. - Dej mu čas. Je starý.
Jsi první žena, se kterou má za mnoho let nějaký vztah.
Jeho nepřátelé to používali proti němu.
- Co? - Že není ženatý.
Lidé mají problém věřit lídrovi bez rodiny.
Prý měl dceru doktora.
Byla to láska na první pohled.
Čekala na něj celou válku...
a Heath na poslední chvíli vycouval.
Tak se vdala za někoho jiného.
- Odkud to všechno máš? - Od chlapíka, co Heatha znal za mlada.
Myslí si, že se přes to nikdy nedostal.
To je smutné.
Tak je to.
Když najdeš toho pravého, drž se ho.
To je skvělé jako ústřední téma.
Čeho?
Tvého proslovu k našemu 25. výročí svatby.
- Proč mého? - Jsi na řadě.
Já jsem napsal jedno k desátému výročí.
Jak si vzpomínám, byl to úspěch.
Mon petit chou.
Když už mluvíme o lásce...
měla jsem možnost přečíst si některé Charlesovy dopisy Davidovi
o jeho citech k té Shandové.
Musíme to začít brát vážně.
- Proč? - Myslím si, že se zamiloval.
Holku jako je Camilla Shandová nemiluješ.
Je jen pro pobavení.
A příjemné rozptýlení od námořnictva.
První měsíce mohou být drsné.
Do řady!
Rychleji!
Snění je zvláštní věc.
Přelez to, Windsore!
Během ranního cvičení ti nic nehrozí.
Všechno to křičení a námaha ti vyčistí hlavu.
Dokonce i škola je bezpečná.
Astronavigace je sice těžká a člověk se v ní může ztratit...
ale nejzranitelnější jsi na moři.
Něco je v těch vlnách.
Člověk se začne ztrácet.
A najednou je úplně někde jinde.
Cítím něco, co jsem nikdy necítil.
Cítím bezpečí a sounáležitost.
Veškerá samota mizí.
Je to neskutečné.
Podle mě ty jsi neskutečná.
Řekni mi, překvapilo tě něco...
z toho?
Z čeho?
Našeho přátelství.
Měl by ses zeptat, jestli mě něco nepřekvapilo.
A je to hezké?
Myslím, že ano.
- Nezníš moc jistě. - Ne, jsem.
Aspoň myslím.
Zdá se, že hodně přemýšlíš.
To je to nejhorší.
Proč? Já miluju přemýšlení.
Já vím. A proto je to tak matoucí.
Nebo jasnější.
Ne v tomhle případě.
To, co máme, je výjimečné.
Já vím.
Ale proto je to tak matoucí.
Neměla jsem se do tebe zamilovat.
Nic z toho se nemělo stát.
Co? Sakra. Proč?
- Haló? - A co se mělo stát?
Haló?
Došly mi drobné.
Haló?
Na rámě. Zbraň.
Čelem vpřed.
Jednotko, pochodem vchod.
Vpravo vbok!
Jednotko, zastavit stát!
Nemyslel jsem si, že uvidím takový výraz.
Minulý týden mi napsal velitel školy,
že tvůj pokrok se mu líbí.
Pokrok, který se podle jeho názoru dá porovnat s tvým otcem...
a před ním s tvým dědečkem a pradědečkem.
Vím, že máš svou představu o tom, kam patříš a já...
tě pouze žádám, ať to chvíli vydržíš.
Nejde o školu.
Tak o co jde?
O Camillu.
Shandovou?
Vy dva si pořád užíváte, ne?
Jo.
- Moc se mi líbí. - To je dobře.
Vážně se mi moc líbí.
Situace je komplikovaná.
Nejsem jediný zájemce.
Tím myslíš toho balíka? Parkera Bowelse?
Dickie, nechci o ni přijít.
Drahý chlapče...
ty o žádnou ženu nepřijdeš.
Jsi princ z Walesu.
Myslím tím, že o ni nikdy nechci přijít.
Ona je ta pravá.
Už snad chápeš, co říkám...
a že budu potřebovat tvoji pomoc...
s rodinou.
Vpravo hleď!
Přímo hleď!
Je to má chyba.
Shandová měla být jen příležitost
pro mladého nezkušeného hocha si trochu povyrazit.
Proto jsem to podporoval.
Ani mě nenapadlo, že k ní bude mít city. A už vůbec ne myšlenky na...
Ani to neříkej. Je to šílenství.
A čím dřív bude ta holka tam, kam patří, tím lépe.
Souhlasím.
Co s tím uděláme?
Já se můžu postarat o Charlese.
Odvelení do zámoří ho přivede k rozumu.
Promluvím si s každým u admirality.
Osm měsíců na druhém konci světa
a brzy to odezní.
Doufejme.
Vezmeš si na starosti Shandovi a Parkerovi Bowelsovi?
S radostí.
Hrajete na varhany, že?
Ano.
- A na klavír? - Ano.
Máte hebké, elegantní ruce.
Dlouhé, jemné prsty.
- Viděl jste někdy šachtu? - Samozřejmě.
Ne v televizi, ale skutečnou.
Pak vás s tím rád obeznámím.
Zvedněte ho.
Do toho.
Sáhněte si.
Čichněte si.
To až příště budete hrát na varhany
a vaše myšlenky budou v nebesích blízko Boha,
vzpomeňte si na mé členy a soudruhy,
kteří v horku a temnotě kopou uhlí, protože když jdou do práce,
kde si ničí záda a riskují životy,
tak nejsou blízko Bohu.
Jsou v pekle.
Dělají to každý den,
abyste vy a všichni ostatní mohli mít teplo, elektriku a energii.
Nikam se neposuneme, když budeme mluvit jen o rozdílech.
Ne, to se mýlíte. Jenom tak se posuneme.
Dokud neuznáte přínos horníků této zemi,
díky kterému svítí továrny, školy, nemocnice
a místnosti jako je tato,
pak nebude žádná dohoda s unií.
Mluvme chvíli o takovýchto místnostech.
Jsou mi tak vzdálené jako vám.
Můj otec byl stavitel.
Jsem tu, protože jsem lídr politické strany,
kterou si zvolili lidé této země, aby vedla vládu.
Není to můj domov.
Lidé této země dávají tento domov premiérovi královny.
Je impozantní z respektu k demokracii.
Vytvářejte si domněnky o tom,
kdo jsem na základě toho, že hraji na varhany.
Rodiče mi nemohli koupit klavír.
Museli ho platit na splátky.
Neztrácejme čas předstíraným sporem
ohledně našeho třídního boje.
Pocházím z prostředí ne tak odlišném vašemu.
Ale na rozdíl od vás, jsem si vybral demokracii.
A nenechám vás, ani jiného gaunera,
vyhrožovat demokratické vládě nedemokratickými stávkami.
Tato vláda má svou politiku...
a nikdy se od ní...
neodkloní!
A my máme naši...
a taky se neodkloníme.
Když se hovory mezi vládou a horníky nezdařily,
premiér přišel s plánem
přerušení dodávek energie pro její úsporu.
Prokrista.
Viděl jsem méně složité bitevní plány.
Vláda jim tak říká.
Bitevní plán na poražení horníků.
A toto přerušení dodávky začne brzy?
Ano, madam.
A na jak dlouho?
Po zbytek tohoto měsíce, možná i roku.
Cože? To tuto zemi zničí.
Ano, normální fungování vlády, soudů a úřadů
bude narušeno.
Nemocnice budou možná operovat za svitu baterky.
Pan Heath ale věří, že vyhraje.
Dnes večer k vám chci...
jako premiér mluvit jasně a stručně...
o mimořádné situaci, ve které se naše země nachází.
Dnes odpoledne jsem v dolní sněmovně
ohlásil přísná omezení užívání elektřiny.
Žádáme vás, abyste její spotřebu na topení
a jiné účely snížili na minimum.
V průmyslu snižujeme dodávky elektřiny
v továrnách, obchodech a kancelářích
na tři dny v týdnu.
Pokud jde o pohodlí,
tak od dob války půjde o nejtěžší Vánoce.
V zemi, ve které žijeme...
neexistuje „my“ nebo „oni“.
Jde o nás.
O nás všechny.
Když prohraje vláda...
prohraje země.
Manželé Shandovi, Veličenstvo.
A manželé Parkerovi Bowelsovi.
- Děkuji, že jste přišel, majore. - Veličenstvo.
- Paní Shandová. - Veličenstvo.
- Dereku. - Vaše Veličenstvo.
- Ann. - Vaše Veličenstvo.
Prosím.
Nejspíš se divíte, proč jsem vás všechny pozvala.
Je to choulostivá záležitost.
Je to spletitá situace s tvým synem, Dereku,
vaší dcerou, paní Shandová
a mým vnukem, princem z Walesu.
Windsore.
Máš jít na palubu ke kapitánovi.
Pane.
Windsore, vstupte.
Máme výsledky testů
a zkušební komise došla k závěru, že jste splnil potřebná kritéria
pro převzetí povinností palubního důstojníka.
Vaše první oficiální odvelení.
Gratuluji.
Mohu vědět kam?
Bože. Už zase.
Jenkinsi, přines další lampu a svíčky.
Ano, pane.
Vaše Výsosti.
- Martine. - Pane.
Měla by na mě královna chvilku?
Není to vhodný okamžik, pane. Píše proslov.
Přijel jsem až z Dartmouthu a je to velmi důležité.
Zajisté, pane.
Promiňte, pane.
Její Veličenstvo vás přijme.
- Promiň, že tě vyrušuji. - Ty máš volno?
- Nemám. - Proč jsi tedy tady?
Chci se na něco zeptat.
Převeleli mě na osm měsíců do Karibiku.
To není otázka.
Nemám z toho radost.
- To také není otázka. - Dobrá.
Tady je ta otázka.
- Zařídila jsi to? - Proč bych to dělala?
Abys nás rozdělila a zničila.
- Koho? - Camillu Shandovou a mě.
- Řekl jsi, že tě povýšili. - Odveleli, ne povýšili.
Nedává to smysl. Nejsem způsobilý ani kompetentní na odvelení.
Pro členy královské rodiny se dělají výjimky.
Ne v námořnictvu.
Pyšní se tím, že nedělají výjimky.
Ptám se.
Máš s tím ty nebo někdo jiný, co do činění?
- Proč bychom to dělali? - Netuším.
Protože není nedotčená...
nebo že nemá tu správnou rodinu, nebo protože má svou hlavu.
Možná se všichni baví tím, že oddělí dva lidí, kteří jsou šťastní,
a zničí je.
Tato rodina má historii krutosti.
Nenechám si to líbit!
Nenechám se odsunout jako strýček David nebo teta Margot.
Nenechám si to líbit.
Martine.
Ráda bych viděla královnu matku
a lorda Mountbattena.
Vše bylo v pořádku.
Všichni měli, co chtěli a potřebovali.
- Dokud nezačal mluvit o lásce. - A co když je to láska?
Neměl by se jí dát přirozený průběh? Já si vybrala manžela.
To bylo jiné.
Jeho postavení bylo jiné. City ne.
Časy byly jiné a jeho minulost byla jiná.
Philip byl princ.
- Copak na tom v dnešní době záleží? - Ano.
Systém je příliš křehký a drahocenný,
abychom do něj vpustili nevyzpytatelné a nebezpečné živly.
Camilla není nebezpečná.
Je to první žena, která mu dodává sebedůvěru,
klid a sebevědomí.
Vlastnosti, které bude jednou potřebovat.
Chápu, že se snažíte chránit korunu,
ale s naší historií nemůžeme rozdělit dva lidi,
kteří se opravdu milují.
Tuto lekci už jsme se naučili.
Věř mi.
Toto není láska.
Dickie?
Něco bys měla vědět.
Bože, o co jde?
Zlatíčko, pojď.
Chceme se na něco zeptat.
A je důležité, abys odpovídala
s čistou myslí, bez emocí, racionálně a klidně.
A ne jako jak?
Hystericky a neuroticky jako vždy?
Jde o tvého bratra.
Kterého? Mám tři.
Charlese.
Pokračujte.
Konkrétně o tom, jak moc se k sobě hodí s Camillou Shandovou.
Hodí?
Věříme, že má v úmyslu ji požádat o ruku.
Dobrá.
Pokud je připravený na to, že tam vždy budou tři.
A ten třetí je?
Andrew Parker Bowles.
První láska Camilly, které je pořád oddaná.
Není oddaná Chrlesovi?
Charles se jí líbí, ale je posedlá Andrewem.
To mi neříkej.
Jak to všechno víš?
Protože jsem v tom byla sama.
Počkej.
- Kdy? - Dřív. To je jedno.
Je to velmi jednoduché.
On dostal své, aby Camilla žárlila, a já zase to své.
Trochu povyražení.
- Povyražení? - Ano, promiň.
To je všechno? Můžu jít?
Děkujeme ti, zlatíčko.
Snad to nebylo moc emocionální.
Chci mluvit s matkou o samotě.
Jasně.
To je signál.
Jen královny.
Nevím, kde mám začít.
Samozřejmě, chudák Charles.
- Blbý, naivní Charles. - Ano.
- A Anna. - Ano.
No...
koho by to napadlo?
Co bude dál?
S rodinami jsme mluvili.
Datum pro jejich svatbu je stanovené.
Dobře.
Už jim to jen někdo musí sdělit.
- Řekneš to Charlesovi? - To není dobrý nápad.
Ale je.
Vyčistí se tím vzduch.
Schvaluješ to rozhodnutí,
tak jako matka a královna to musíš udělat.
Způsobí to jen zášť a rozhořčení.
A i když to rozhodnutí schvaluji, nic z toho nebyl můj nápad.
Ať to udělá Dickie.
Je to jeho šlamastyka.
Včerejší přerušení dodávky elektřiny
způsobilo, že mnohé rodiny používající elektřinu,
nemohly doma vařit, topit ani svítit.
Mnoho lidí sneslo z půdy a oprášilo
kempinkové vařiče a staré petrolejky.
Je téměř nemožné koupit si svíčku, vařič nebo kamínka.
V železářství vám vždy řeknou to samé
a objednávky zboží trvají několik dní.
Miliony lidí, kteří nemohou pracovat, vyšly do ulic a napětí stoupá.
Jsou vážné obavy o stabilitu ve státě
a o zachování veřejného pořádku.
Nevím, kde mám začít.
Co mám říct.
Je to pravda? Miluješ Andrewa?
Je to složité.
Není to komplikované.
Odpověď je ano nebo ne. Miluješ ho?
Ano.
Svým způsobem.
Jsem takový hlupák.
Ale čím víc jsem byla s tebou,
čím víc jsem tě poznala, tím víc se mé city měnily.
Odvoz je připraven, pane.
- Ale ne dost. - To není pravda.
Ať ti říkají cokoli,
musíš věřit, že mé city jsou opravdové.
Proč jsme jim to dovolili udělat?
Protože je to pro všechny prý lepší.
Do budoucna.
U občasného přerušení bych tomu rozuměla,
ale když to narušuje každodenní život
a ohrožuje to životy a pořádek,
pak si říkám,
zda jsme opravdu zvolili správné řešení.
Madam, vláda za to nemůže.
Národní unie horníků všechny naše nabídky odmítla.
Poslední byl štědrý balíček v hodnotě 48 milionů liber,
kterým hromadně pohrdli.
To nevysvětluje ty odstávky.
Jasně si pamatuji, jak jste mě ujišťoval,
že vláda má dostatek zásob uhlí na přečkání jakéhokoli nečasu
a podívejme se.
Je pravda, že stávky trvají déle, než jsme čekali
a tvrdohlavost horníků i unie je mnohem nebezpečnější.
Myslím si, že můžeme říct, že tvrdohlavé jsou obě strany.
A člověk se diví, zda jsme nepochopili, jak moc jsou horníci rozčílení.
Zda jsme je špatně nepochopili jako lidi.
- Už máš napsaný proslov k výročí? - Ano.
Oslavující „věrného a čestného služebníka“?
Je mi lehce líto Charlese.
Ano.
Bude to bolet.
A chvíli to možná bude brát jako zradu.
Ale pak přijde k rozumu a zapomene na to.
To doufám.
Musím přiznat, starosto,
že prvních 25 let našeho manželství se nepozorovaně připlížilo.
Nepotrpím si na filozofování,
ale čas od času přijde příležitost
se zamyslet nad tím, co přispělo k úspěchu dané věci.
A v případě našeho manželství je rodina...
základem jakéhokoli trvalého manželství.
Síť bratrů, sester...
matek a otců...
bratranců a příbuzných.
Filigrán z tisíce tenkých nitek
propletených krví...
příbuzenskými vazbami a důvěrou.
Jenom v pospolitosti rodiny...
může vzniknout úspěšné spojení dvou lidí.
Díky věrnosti, oddanosti, poslušnosti a lásce.
Toto jsou křesťanské hodnoty, které upevňují manželství...
a drží rodinu pohromadě.
Je důležité si uvědomit, že šťastná rodina
je neúnavný zápas a boj.
Tento boj však stojí za to...
protože se mu nic v životě nevyrovná.
Správné partnerství...
s tím pravým partnerem...
je základem pro úspěšnou rodinu.
Manželství je záležitost, o které nynější svět může pochybovat...
ale když se mě na ni zeptáte...
tak mohu prostě a jednoznačně odpovědět:
„Jsem pro.“
Děkuji.
Překlad titulků: Mirka Mireková