PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Jak se máš?
Dobře.
Nevypadáš tak.
Je tři čtvrtě na dvanáct.
- Kde jsou děti? - S chůvou.
Před polednem se jim nemůžu ukázat.
Co se tu stalo?
Výměna názorů.
Margaret.
Už ani nevím proč.
Poslední dobou je těch výměn názorů hodně.
Copak se věci neposunuly?
Ale posunuly.
On se posunul.
K té další.
Nemůže si pomoct.
Můj nadržený fotográfek.
VNUK KRÁLOVNY VIKTORIE JE OBVINĚN, ŽE JE JACK ROZPAROVAČ
SPOLEČNICE ZÍSKALA KRÁLOVO SRDCE
- Nikdy jsi mi neřekl o té tapetě. - Přehlídka podezřelých.
Není vtipná?
Chtěl jsem tím princezně Margaretě připomenout,
že její rodina má ve skříni kostlivce jako každá jiná.
Rod Windsorů? Spíš rod hrůz.
Doufám, že se zasmála.
Bože, ne.
Řekla, že když tam bude ta tapeta, nevkročí sem.
Ne, že by potřebovala výmluvu.
Nikdy to tu neměla ráda.
Přijde jí to tak ošklivé, pokřivené a obyčejné jako já.
Neúspěch našeho manželství
by nemohly dva domy, kde se já a ona cítíme pohodlně,
lépe reprezentovat.
Její...
je palác plný hmyzu a ginu, který dostala od podlézavých patolízalů.
A tenhle je můj.
Vy dva.
Já vím.
A ty jsi chudák, který se do toho zapletl.
Moje rada zní, uteč dokud můžeš.
Nebudu ti moct dát to, co chceš.
Nikdy se nerozvede.
Možná ano, když se zamiluje do někoho jiného.
Proč si myslíš, že se to stane?
Ty ses zamiloval.
Nebo ne?
Máš pravdu.
Zamiloval.
S poslanci z menších stran, kteří udržují rovnováhu sil,
působí labouristé i toryové
neschopni dojít magického čísla 318.
Určitě to byla ona.
- Ta Věc? - Víš, že má jméno.
Ano, řekli mi ho,
ale nepamatuji si ho, tak jí říkám Věc.
Lucy Lindsayová-Hoggová.
Věc.
A to auto, do kterého nasedla, vypadalo jako Tonyho.
Teď jsou asi už v Sussexu.
V ošklivém domečku.
Děsná barabizna.
A on si myslí, že to ponížení vezmu v klidu, co?
Tak to se tedy plete.
Mohu mluvit otevřeně, madam? Jako přítelkyně?
Vím o několika párech, u kterých se ukázalo,
že pokud nebyli spokojení v manželství,
rozhodli se žít odděleně...
a byli šťastnější.
Tony a já se toho druhého nikdy nevzdáme.
A nejenže rozvod není v souladu s mou vírou,
ale protože nám to tak vyhovuje.
Boj je naše láska.
Drsný boj na život a na smrt je náš rituál.
Mluvím za oba, když řeknu, že bychom to nechtěli jinak.
Spokojenost je nudná
a my s Tonym nejsme nudní.
S jistotou můžeme nyní říct, že ani jedna strana nezíská většinu.
Ted Heath nemá moc času na to,
aby vytvořil koalici s liberály Jeremyho Thorpea.
Když se mu to nepodaří, může se k moci vrátit Harold Wilson.
Jestli se tak dá vnímat menšinový kabinet.
Bordel.
Pamatuješ si, že by na tom země byla hůř?
Nebo lidé nemají důvěru v lídry?
- Když jsme u špatného... - Člověk se probudí v šoku.
„Jak by to mohlo být horší?“ „Co by se mohlo stát?“
A pak přijdeš na snídaní, vidíš noviny
a uvědomíš si, že to udělali znovu.
Margaret bude mít narozeniny.
Spojené království je teď jako umírající pacient na operačním stole
a chirurgové, ne, řezníci, ne, promiň, vrahové,
kteří za tu smrt můžou, chtějí být znovu zvoleni.
Měli by být ve vězení, ale lidé čekají ve frontách,
aby jim prodloužili smlouvu.
Včera večer mi zavolala.
Řekla, že si musíme promluvit.
- Kdo? - Margaret.
- Došel jí tonik? - Ne.
- Zbouchnul ji komorník? - Philipe!
Byla by toho schopná.
Bojím se, že jde o Tonyho.
Můžeme?
Pan Heath mi řekl,
že nebyl schopný vytvořit koalici s irskými unionisty nebo liberály,
a tím musel rezignovat.
Musím připustit, že mě to protiústavně rozveselilo.
- Jupí! - Potichu, doufám.
Nejsem proti jeho politice, ale spíš jeho osobnosti.
Pan Wilson, který vypadá unaveně a ne moc dobře...
je znovu premiérem menšinové vlády.
Můžeme jenom doufat, že přežije do dalších podzimních voleb.
Pozvala jsem vás sem,
svoji rodinu,
u příležitosti mých narozenin.
Všechno nejlepší, Margot.
Pokud jste si všimli, že můj drahý manžel není po mém boku,
je to protože mě podvádí, a to nejen v soukromí,
ale už i veřejně.
A nemyslím si, že bychom to měli trpět.
- My? - Ano, my, mami.
Pokud Tony uráží mě,
nepřímo tak uráží celou rodinu.
- Úplně tomu nerozumím. - Co máme udělat?
Ukázat světu jasně, na čí straně jste.
- A uvalit sankce. - Cože?
Jaké sankce?
Nezvat ho na královské akce. Nebude na královských fotografiích.
Nesmí na královské pozemky.
Zraňme ho.
Potrestejme ho. Pusťme mu žilou.
Kde je nyní?
Dnes ráno opustil zemi a jel na natáčení jednoho z filmů.
- Nebyla to Ghana? Nebo Guinea? - Gabon.
S tou Věcí.
- Cože? - Řeknu ti to pak.
- Poslední film měl pěkný. - O trpaslících?
- Víš proč? - Ano, byl krátký.
Byl v něm soucit. Byla v něm laskavost.
To se mi na Tonym asi líbí nejvíce.
A je vtipný.
Ano, to že je tak hodný
a flirtuje se svou tchyní.
Budu zvracet.
- Stará se. - Dobře, mami.
Má dobré srdce.
Jeho žena a děti ho neviděly.
A jeho charitativní práce
a to jak se zachoval v Aberfanu bylo neskutečné...
Dost!
Proč tohle děláš, mami?
Proč to všichni děláte?
Proč jste vždy na jeho straně?
Tohle je moje oslava.
Když vám řeknu, že můj manžel je za hranicemi
a podvádí mě s jinou ženou,
tak místo abyste mě podpořili...
a odsoudili jeho,
tak ho vychvalujete do nebes.
Moje rodina.
Moje vlastní krev na moje narozeniny.
Možná tě už máme plné zuby a chápeme ho.
- Philipe! - No, já...
Pletu se snad?
Zvedněte ruce, jestli se pletu.
Anno.
Ať nám to nevystydne.
Bude v pořádku.
Nenávidím je.
Nenávidím.
Proč nepřijdete sem, madam? Do Glenu.
Na víkend tu máme pár hostů.
Přijeďte sem a možná se vám to bude i líbit.
VYPADÁŠ JAKO LEVNÁ PRIMADONA
- Nemám na to čas. - Tak si ho udělej. Na ni si ho uděláš.
- Ty jsi spratek! - A ty nicka!
- Ne, vrať se. - Jdi do prdele!
Děkuji vám. Jděte dovnitř.
A co Hugo?
Chtěli jsme na něj pro vás přivázat stužku.
Ne.
Jak bych ho mohla oslnit, když je oslněný sám sebou.
A co Clive?
Clive? Je ženatý.
- Vy také, madam. - Ano, to vím.
Jeho žena mu dala zelenou, aby si hrál, kde chce.
Říká se...
že je to celkem virtuóz.
A co tamten? Ten oblečený.
To je Roddy.
Určitě znáte jeho bratra, Daie.
Nebo jeho otce Harryho Llewellyna, olympijského skokana.
Roddy.
Rufusi.
Ahoj.
Vaše Výsosti, těší mě.
Potíte se.
Ano, madam.
- Proč neskočíte do bazénu? - No, nevzal jsem si plavky.
- To je blbost. - Není.
Ano, je. Právě jsem to řekla.
Nemůže to být blbost, když žádné nemám.
To je absurdní.
Kde je nejbližší město?
Tohle vážně není nutné.
Naopak. Je to nezbytné.
Všichni jedou také.
Nejedou s námi. To bych nedopustila.
Půjdou na oběd, až budeme nakupovat.
Takže kromě toho, že váš šatník je žalostný,
co děláte?
Jsem výzkumný asistent na škole heraldiky.
Je to genealogický výzkum a studium heraldiky.
Také mám pojízdnou diskotéku.
A po nocích uklízím v galerii.
Tak si vydělávám na to, co mě vážně baví.
Už budete končit? Lehce lituji, že jsem se zeptala.
Máte pěkné ruce.
Vážně?
Je milé, že to nevíte.
Je pěkné, když si muž není vědomý svých předností.
A smutné, když žena skrývá ty své.
Myslel jste tyto?
Ne.
Tak co potom?
Váš úsměv.
Zapomněla jsem na něj.
- Kde to jsme? - V Peebles, madam.
Kde?
Toto je ten hotel. Budeme na vás čekat na baru.
Obchodní dům je tamhle.
To neminete.
- Mohla... - Dobrá.
Bože.
- Máme tu experiment... - Promiňte.
...v křížení.
Vaše Výsosti.
Kde máte pánské plavky.
- Jakou máte velikost? - S.
Doufám, že ne.
Dostali jsme se vůbec k vaší vášni?
Ne.
- Tak co to je? - Zahradnictví, madam.
Tyhle, prosím.
Ne, tyhle. Já platím, já vybírám.
Zkuste je.
Mám zahradu, která potřebuje obdělat.
Vážně? Musíte mít kupu zahradníků.
Nevěřte všemu, co slyšíte.
Moje zahrada je docela zanedbaná.
- Hlavně ta v Mustique. - Kde?
Na soukromém karibském ostrůvku.
To zní krásně.
Můj manžel ho nenávidí.
Ale já nenávidím jeho, takže jeho názor není důležitý.
Víte, v Karibiku roste jeden z mých nejoblíbenějších stromů.
Vlnovec pětimužný.
Výzvou pro zahradníka je, jak ho prořezat.
Opravdu?
Potřebujete opravdu mrštné prsty.
A jsou vaše prsty mrštné stejně jako jsou pěkné?
Ano.
Skvělé.
- Sólo nebo duet? - Duet!
Jsem prostá holka, krásná holka.
Ta nejmilejší ve městě.
Můžeš ho prohledat široko daleko.
Ale takovou jako jsem já nenajdeš.
Ten tvůj úsměv, překrásný úsměv.
A to jak máváš.
Pokaždé když jsou kolem mě kluci,
tak se na mě kouknou a řeknou.
Ty jsi šťabajzna, taková šťabajzna. Tebe musíme mít.
Šarmantní šťabajzna.
No to teda.
Říkají, že bych měla hrát. Taková kočka.
Mám hypnotické oči
stejně jako Svengali.
Musím přiznat, že jsi nejkouzelnější ve městě.
A jestli se nepletu, tak za tebou plno kluků běhá.
Kvůli mně učitel hudby upustí housle
a plešatý muž si učeše patku.
Ty jsi šťabajzna, taková šťabajzna.
Budu jim muset dát ubrousky.
Ty jsi šťabajzna, taková šťabajzna.
Tebe musíme mít.
Šarmantní šťabajzna.
No to teda!
- Když šla do postele, všiml sis? - Jasně, jako každý tady.
Nahoře místo, aby se otočil doprava...
Otočil se doleva.
Co jsme to udělali?
- Tohle se nám může vrátit. - Proč?
Jako bychom podporovali sestru královny v nevěře.
Ona Tonyho nepodvádí. Ona je s Tonym.
Nevidíš to? Hubený, Velšan, zrzavý.
Ti dva jsou prakticky identičtí. Roddy je kopie Tonyho.
Jen mladší.
To mě nenapadlo.
Lord Snowdon, madam.
- Vaše Veličenstvo. - Drahý Tony.
Je milé, že jsi přijel. Máš toho hodně.
Než začneme...
toto jsem našel nedávno ve svém studiu.
- Byli jsme tak mladí. - Byla jste tak pěkná.
- Nech toho. - Jako Vivien Leighová.
Ta fotka se mi vždy líbila.
Ano.
Bože. Philip.
Pro jednou nevypadám rozlobeně.
Jsou vaše, madam.
- Moje? - Malá pozornost.
A teď to hlavní.
Voilà.
Hrnek.
A...
Konvice.
A...
památeční talíř.
A utěrka s daty 1952 až 1977.
Vedení napadlo, že by bylo pěkné,
aby někdo z firmy navrhl suvenýry.
- Tony, ty jsi chytrý. - Rád pomáhám rodině.
Opravdu?
Pojďme si o tom promluvit.
- Můžu si je nechat? - Samozřejmě.
Nechci...
vyzvídat nebo poučovat...
co je to manželství.
Z mé zkušenosti lidé zjistí, co mají dělat, aby byli šťastní...
a nezbláznili se.
Myslím si, že nejlepší je přimhouřit oči.
Nakonec se vše vyřeší.
Ale poslední dobou...
je Margaret tak nešťastná...
a tak ztracená...
a tak moc tě miluje.
Nebyla bych správná starší sestra nebo hlava rodiny,
kdybych neřekla...
jak moc bychom byli rádi, hlavně Margaret...
kdybyste to mezi sebou vyřešili,..
i kdyby jen pro děti.
S tím souhlasím.
A hodně jsem o tom přemýšlel.
- Opravdu? - Ano.
Ale pak jsem slyšel poslední novinky.
Koho potkala.
Co dělá.
Jak se...
chová.
Jaké novinky?
Jsou tady.
- Vítejte, Vaše Výsosti. - Coline.
- Žádné polibky. - Ano jistě.
Je mi horko.
- Dobrý den. - Je vedro, že?
O čem to mluvíš? Počasí je krásné.
- Máte pravdu. Je božsky. - V letadle bylo horko.
Ahoj.
- Tudy? - Ano, madam.
Ano, půjdeme dovnitř. Je tu nechci.
Dobře. Můžete jít.
- Ahoj, Anno. - Ahoj.
Kde je ten kluk? No, tak, pospěš si.
- Promiň, zlatíčko. - Tak mi na veřejnosti neříkej.
Ty mi neříkej kluk.
- Ale ty jsi klučina... - Opatrně.
...který se musí všechno naučit.
Madam.
A jsme tu. Vila Les Jolies Eaux.
Je pěkná.
- Dostala jsem ji jako svatební dar. - Odneste to dovnitř.
Ironií je, že jsem tu nikdy nebyla s jedním člověkem...
s mým manželem.
Dáte si nápoj, madam?
- Ano. - Skvělý nápad. Půjdeme?
Ahoj.
Tobě to jde!
Ahoj. Zdravím.
Hele, bez držení!
Vrať se pro mě.
...slyšíš zpěv, ale nikdo tam není.
- Cítím květiny a stromy jsou holé. - Krásné.
Jako bych celý den chodil v oblacích.
- Zní to krásně. - Proč asi.
- Proč asi? - Přidáte se?
Ne, neumím zpívat.
Dej to nahlas.
Nahlas. Tu mám moc rád.
- Chceš to nahlas? - Pořádně.
Ta tě nadzvedne.
No tak. Tančete.
Do toho, Coline.
Coline, ty divochu.
Úžasné.
Potřebujeme židli navíc.
Moc děkuji.
Štěstí je přelétavé.
Někteří lidé ho mají pořád s sebou, před jinými se schovává.
Pro mě je nepolapitelné.
Ale konečně tu je s námi...
a já ho vítám.
Nezmíním se, že přišlo pozdě.
Kdo?
Štěstí, drahý.
To je jedno.
- Ano, pane. - Správně.
Chceš namazat?
- Nejsem spálená, ne? - Zatím ne.
Ale pro jistotu.
Jak může být tak blbá?
Kdo?
LADY A TRAMP
Vaše Veličenstvo.
Je to ve všech...
„Poběhlice a vyžírka.“ „Lady a Tramp.“
Není to jen její chyba. Kvůli soukromí letěla daleko.
Dvanáct hodin v letadle
ti nedává právo se chovat jako coura.
- Hned ji musíš přivést zpět. - To nebude lehké.
Na mé rozkazy nedá.
Dobrá. Tak dá na ty mé. Zařiďte to, Martině.
Co tu pořád děláte?
Zatím neznáme pravdu.
A toto není pravda?
A toto nebo toto?
Viděl jsi noviny?
Ano.
Co se děje? Myslela jsem, že budeš rád.
A proč?
Protože teď máme to, na co jsme čekali.
Margaret se zamilovala.
Legitimní důvod pro rozvod, ale nepošpiní tvoje jméno.
Tvoji pověst.
- Naši budoucnost. - A?
Čekáš, že budu skákat radostí?
Je to moje žena.
Matka mých dětí.
Chtěla jsi ještě něco?
- Tebe jsem tu nečekala. - A kde bys mě čekala?
Je to můj domov.
Byl to tvůj domov.
A pořád to...
můj domov je.
Co v něm dělá on?
Dobrý den, pane.
Ani se nebudu ptát, kde se v tobě bere ta drzost.
Nestojí to za to.
Jsi jenom blbý. Vypadni.
Neopovažuj se s ním tak mluvit.
Budu s ním mluvit, jak chci...
- ve svém domě. - V mém.
V našem domě, kočičko.
Ne, v našem už ne.
Prosím, odejdi.
Neodejdu.
Nechceš, abych odešel.
Chci to zoufale.
Zoufale.
Jako pacient zoufale toužící až mu vyříznou rakovinu.
Opatrně si rozmysli, co říkáš.
Každá hra má hranice.
Tohle už není hra.
Je to ještě dítě.
Neví, jak tě udělat šťastnou.
A ty to víš?
Víc nešťastnou jsi mě udělat nemohl.
Nešťastná jsi od začátku.
Tvoje milostné vzkazy, které mi všude necháváš.
„Jak velmi tě nenávidím? Spočítám ti to.“
„Vypadáš jako manikérka.“
„Vypadáš jako domácí.“
Trochu odvážné od mrzáka.
- A je to tu. - Dítě s obrnou. Kulhánek.
Vlastní matka ho přehlížela, protože nebyl silný...
nebo z dost dobré rodiny.
Ostuda.
Fyzický chabrus.
Když mluvíme o přehlížení, nejde tu o to?
Přehlížená Margaret bez role, bez smyslu, bez přátel,
kterých se musí ptát...
k čemu je princezna?
- Půjdeš za ním a požádám o rozvod. - To neuděláš.
Půjdeš za ním a srazím tě na kolena.
Roddy!
Roddy?
Roddy!
To je věk.
To známe všichni.
Ne, madam. Není to jen věk.
Mám diagnózu. Má to jméno.
Je to Alzheimer.
Poprvé jsem si symptomů všiml před dvěma roky.
Na veřejnosti vždy mluvím bez poznámek. Mám lehce fotografickou paměť.
Ale jednoho dne mi došla.
A v následujících měsících...
jsem si všiml, že zapomínám více.
Jsem nervózní...
a trpím bludy.
Paranoií.
Moc bych se nebála.
Několik vašich předchůdců mělo vážnější soužení
a vládli dál, aniž by to veřejnost tušila.
Ne, madam. Je to duševní onemocnění.
Odevzdám se do rukou lékařů.
To je mi líto, premiére.
Bude to velký šok.
Možná, ale...
žádný šok netrvá déle než 48 hodin.
Lidé pak touží po dalším šoku.
Naše setkání mi budou chybět.
Nevadí mi připustit, že mě to protiústavně rozveselilo,
když jste porazil pana Heatha.
Vždy jsem říkal, že jste v skrytu levičák.
To není o politice, jste jen lepší společník.
Avšak na první schůzce bych to neřekla.
Myslela jste si, že vás srovnám do latě.
A podívejte se, jaký jsem roajalista.
Vaše Veličenstvo.
Pane premiére?
Pokud by vám před vaším odchodem
přišlo vhodné pozvat královnu na večeři,
byla by poctěna.
Ale takové poctě se dostalo pouze Churchillovi.
Vévodovi z Edinburghu a mně by se to moc líbilo.
To i nám s paní Wilsonovou.
Martine?
Množství nitrazepamu, které si princezna vzala,
bylo dost kritické, madam.
Nitrazepam?
Sedativum.
Používá se krátkodobě při úzkostech a potížích se spánkem.
Podle počtu prázdných platíček, které jsme našli...
Řekl byste, že šlo spíše o volání o pomoc,
než-li pokus o sebevraždu?
Spíše cri de coeur než coup de grâce?
Ahoj.
Vynadáš mi?
Kvůli tomu jsem nepřišla, i když bych asi měla.
Proč?
Protože to bylo o vlásek.
Slyšela jsem.
Myslela jsi to vážně?
Nevím.
Možná.
Jak se cítíš nyní?
Unaveně.
A bolí to.
Měla jsem tam trubičky.
Bylo to lehce hloupé.
Kde je Roddy?
Pryč.
- Kde? - Utekl. Slyšela jsem, že až do Maroka.
A Tony?
Zpátky s Věcí.
Vsadím se, že bude lady Snowdonová.
Moc to neumím.
Co?
S muži.
Přivádím je k šílenství.
S Tonym budeme žít odděleně.
Ano, to bude asi moudré.
Což se obávám, povede k rozvodu.
Ano.
První královský rozvod po Jindřichovi VIII. a Anně Klevské.
Mám ale i dobré zprávy.
Jaké?
Při správném načasování, by se oznámení vašeho rozchodu
mohlo ztratit v rezignaci premiéra.
Myslela jsem, že ho zvolili znovu. Nebo mi něco uteklo?
Důvodem je špatné zdraví.
Alzheimer.
To je mi líto.
Kolik jich už bylo?
Premiérů?
Ten další bude můj sedmý.
Všichni padáme jako mouchy,
ale ona pokračuje dál a dál.
Myslím si, že jsi dobrá v mnoha věcech.
Řekni jednu smysluplnou.
Být sestrou.
- Nemusíš mě zesměšňovat. - To nedělám.
Ze všech lidí na světě
jsi pro mě nejbližší a nejdůležitější.
Pokud jsi to udělala...
abys mi ukázala, jaký by byl život bez tebe...
tak se ti to povedlo.
Bylo by to nesnesitelné.
Pak musíme obě pokračovat.
- Dobré ráno. - Dobré ráno, Vaše Veličenstvo.
Vaše Veličenstvo.
Když jedu v pět ráno do BBC,
tak většinou potkám jen pekařský vůz nebo uklízečku.
Dnes ráno ale i přeš šero bylo rušno.
Řada koní klapala ulicemi
a zástupy lidí v červené, bílé a modré
šly k Trafalgarskému náměstí.
Ale co ti, kteří probděli noc, aby si zajistili dobrý výhled?
Andy Price je s nimi před Buckinghamským palácem.
Stojím před palácem a hádám, že královna měla akorát budíček.
Ahoj.
Myslím si, že tam leží a akorát jí došlo, že je dnes jubileum.
Co se týká obřadu, je tento den vyčerpávající jako ten před 25 lety.
Tehdy to ale byla štíhlá dívka.
Dnes určitě chce, aby její boty byly pohodlné.
Počasí vypadá, že by mělo vydržet, až se vydá na cestu.
Jaký máš názor na to jubileum?
Musíš to udělat.
Neobrátí se to proti mně?
Říkám si, čeho jsem za své působení vlastně docílila?
Byla jsi klidná...
stabilní a...
K ničemu.
Tehdy tato země byla skvělá a teď?
To je ta druhá alžbětinská doba, o které mluvil Winston?
Za mě se to celé rozpadá.
Rozpadne se to jen, když řekneme.
O tom je monarchie.
Zakrýváme problémy.
A pokud to, co děláme, je velkolepé,
nikdo si nevšimne, že se to okolo nás rozpadá.
Proto tu jsme.
Ne my.
Ty.
Ty couvnout nemůžeš.
Protože pokud ukážeš jedinou prasklinu...
pro nás to nebude prasklina, ale propast.
A všichni do ní spadneme.
Takže to musíš držet pohromadě.
A to mám držet sama?
Je jen jedna královna.
A nyní vystoupí dvorní básník, sir John Betjeman.
Bože, ochraňuj královnu.
Ve dnech zklamání, když jsme mysleli, že jdeme ke dnu,
abychom měli zápal a inspiraci, Bůh nám dal královnu.
Mladá a poctivá nastoupila na trůn milovaného otce.
Klidně, mile a půvabně si získává naše srdce.
Její neochvějná vláda tvoří dějinné události,
které v přítomnosti královny nabývají na důležitosti.
Nechť zvony ze všech zvonic bijí pro naši královnu
a její svobodný a jednotný lid k jejímu jubileu.
Překlad titulků: Mirka Mireková