NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Kuinka voit?
Hyvin.
Et näytä siltä.
Kello on 11.45.
-Missä lapset ovat? -Hoitajansa kanssa.
He eivät pitäisi minusta ennen puoltapäivää.
Mitä täällä tapahtui?
-Mielipiteiden vaihtoa. -Voi, Margaret.
En enää muista, mistä.
Mielipiteiden vaihtoa tapahtuu nykyään niin kovin usein.
-Luulin, että olitte päässeet eteenpäin. -Nimenomaan. Hän on päässyt eteenpäin.
Vaihtanut seuraavaan.
Hän ei mahda itselleen mitään.
Viriili pikku valokuvaajani.
KUNINGATAR VIKTORIAN POJANPOJAN VÄITETÄÄN OLLEEN VIILTÄJÄ-JACK
SEURAPIIRIEMÄNTÄ VALLOITTI KUNINKAAN SYDÄMEN
Et ole kertonut tapetista.
Roistogalleria. Eikö olekin hauska?
Tein sen muistuttaakseni prinsessa Margaretille,
että hänen suvussaan on luurankoja kaapissa siinä missä muidenkin.
-Windsorien suvussa suku on tosiaan pahin. -Toivon mukaan hän osasi nauraa sille.
Ehei. Hän sanoi, ettei tulisi tänne, ennen kuin tapetti katoaisi.
Ei hän tosin veruketta kaivannut.
Hän vihasi tätä paikkaa.
Hänestä tämä on yhtä ruma, rujo ja rahvaanomainen kuin minä itse.
Avioliittomme kariutuminen -
kiteytyy loistavasti kahteen asuintaloon,
joissa me eniten viihdymme.
Hänen omansa -
on hyönteisiä kuhiseva ginipalatsi ja saatu mielisteleviltä hännystelijöiltä.
Tämä taas on minun.
Voi teitä kahta.
Niinpä.
Ja sinä raukka olet sotkeentunut tähän kaikkeen.
Neuvoisin pötkimään pakoon, kun vielä voit.
En voi antaa sinulle haluamaasi. Hän ei suostu avioeroon koskaan.
Ehkä suostuu, jos rakastuu toiseen.
Miksi luulet, että käy niin?
Sinullekin kävi.
Eikö niin?
Olet oikeassa.
Niin kävi.
Koska pienpuolueiden edustajat pitävät vallan tasapainossa,
ratkaisevaan 318 paikkaan ei näytä yltävän Labour- eikä Tory-puolue.
Se oli varmasti hän.
-Se yksi? -Sillä naisella on nimikin.
Niin, ja se on kyllä kerrottu minulle,
mutten koskaan muista sitä, joten sanon häntä "siksi yhdeksi".
Lucy Lindsay-Hogg.
Se yksi.
Auto, johon hän nousi, näytti aivan Tonyn autolta.
He ovat kai Sussexissa.
Mikä ruma pikkutalo.
Kamala pikkuvaja.
Luuleeko Tony, että alistun nöyryytykseen noin vain?
Turha luulo.
Saanko puhua suoraan, ma'am? Ystävänä.
Tiedän useita aviopareja, joista voi huomata,
että koska osapuolet ovat olleet tyytymättömiä liitossaan,
he ovat päättäneet elää erillään ja vaikuttaneet onnellisemmilta.
Tony ja minä emme luovu toisistamme koskaan.
Ei vain siksi, että avioero on ristiriidassa uskontoni kanssa,
vaan koska tämä on nimenomaan meille sopivaa.
Sota on meille rakkautta.
Julma taistelu kuolemaan saakka on meille parittelutanssi.
Meidän kummankin puolesta sanon, ettemme haluaisi mitään muuta.
Tyytyväisyys on tylsää.
Tony ja minä olemme kaikkea muuta kuin tylsiä.
Nyt voimme sanoa melkein varmasti, ettei kumpikaan puolue saa enemmistöä.
Nyt odotetaan,
muodostaako Heath koalition Thorpen liberaalipuolueen kanssa.
Jos ei, Harold Wilson saattaa nousta uudelleen valtaan,
jos nyt vähemmistöhallitusta voi vallaksi sanoa.
Mikä sotku. Muistatko aikaa, jolloin maamme olisi ollut huonommassa jamassa?
Tai luottamus valtionjohtoon olisi ollut näin heikko?
-Huonosta jamasta puheen ollen... -Sitä herää aamulla säpsähtäen.
"Mikä voisi mennä vielä pahemmin pieleen?"
Sitten aamupalalla sitä näkee sanomalehdet -
ja tajuaa, että he ovat tehneet sen taas.
Margaret täyttää pian vuosia.
Yhdistynyt kuningaskunta on kuin leikkauspöydälle kuoleva potilas,
ja kirurgit... Ei, vaan puoskarit, tarkoitan murhaajat,
jotka ovat syyllisiä kuolemaan, pyrkivät taas valtaan.
Eikä heitä passiteta vankilaan,
vaan kansa jonottaa kuin sopulit konsanaan jatkamaan heidän mandaattiaan.
Hän soitti minulle myöhään eilen. Halusi puhua jostakin tärkeästä asiasta.
-Kuka? -Margaret.
-Onko tonikki päässyt loppumaan? -Ei.
-Onko hän raskaana palveluspojalle? -Philip!
Ei sitä koskaan tiedä.
Pelkään, että asia koskee Tonya.
Valmiina?
Herra Heath tuli kertomaan,
ettei onnistunut muodostamaan koalitiota UUP:n eikä liberaalien kanssa,
jolloin hänen oli pakko erota.
Kehtaan myöntää, että minulta pääsi perustuslainvastainen hurraus.
-Hurraa! -Yksityisesti, toivon.
Ei se johtunut niinkään hänen politiikastaan kuin seurastaan.
Nyt herra Wilson, joka näyttää kovin väsyneeltä eikä lainkaan terveeltä,
on jälleen pääministerinä vähemmistöhallituksessa,
ja voimme vain toivoa, että hän selviää seuraaviin, ensi syksyn vaaleihin asti.
Olen pyytänyt tänne teidät kaikki, minun perheeni,
syntymäpäiväni kunniaksi.
-Onneksi olkoon. -Onnea, Margot.
Jos olette huomanneet, ettei rakas mieheni ole rinnallani näissä juhlissa,
syynä on, että hän pettää minua ei vain salassa, vaan myös julkisesti.
Minusta me emme saisi hyväksyä sitä.
-"Me"? -Niin, äiti.
Jos Tony loukkaa minua, hän loukkaa sen myötä koko perhettäni.
-En ymmärrä. -Mitä haluaisit meidän tekevän?
Näyttäkää maailmalle selkeä merkki siitä, kumman puolella olette.
-Ja määrätkää sanktiot. -Mitä?
Millaiset sanktiot?
Ei enää kutsuja hovin tilaisuuksiin, ei enää hovikuvaajan asemaa -
eikä oikeutta käyttää kruunun omaisuutta. Isku arkoihin paikkoihin.
Rangaiskaa häntä, verisesti.
Missä hän on nyt?
Lähti tänä aamuna ulkomaille kuvaamaan yhtä filmeistään.
-Ghanaanko se oli? Vaiko Guineaan? -Gaboniin.
Sen yhden kanssa.
-Minkä? -Selitän myöhemmin.
-Pidin uusimmasta filmistä. -Sehän kertoi kääpiöistä?
-Pidin... -Lyhyydestä.
Siinä oli empaattisuutta ja hyväntahtoisuutta.
-Ne piirteet ovat Tonyssa parasta. -Ja nokkeluus.
Aivan. Hän myös flirttailee anoppinsa kanssa auliisti.
Minä oksennan.
-Hän välittää. -No niin, äiti.
Hänellä on sydän.
Ei vaimon ja lasten mielestä.
Hän tekee hyväntekeväisyystyötä invalidien parissa ja toimi hienosti Aberfanissa...
Riittää jo!
Riittää!
Miksi teet näin, äiti?
Miksi te kaikki teette näin? Miksi asetutte aina Tonyn puolelle?
Tämä on minun syntymäpäiväjuhlani.
Ja kun kerron teille, että aviomieheni on ulkomailla -
ja pettää minua toisen naisen kanssa, niin sen sijaan että tukisitte minua -
ja tuomitsisitte hänet,
te vain ylistätte häntä.
Minun perheeni.
Minun verisukulaiseni. Minun syntymäpäivänäni.
Ehkä olemme lopen kyllästyneitä sinuun ja säälimme häntä. No...
Olenko väärässä? Käsi ylös, jos olen mielestänne väärässä.
Anne.
Eiköhän syödä, ennen kuin ruoka jäähtyy.
Kyllä hän tokenee.
Vihaan heitä. Vihaan heitä.
Mitäpä jos tulisitte tänne pohjoiseen, ma'am? Tulkaa Glen Houseen.
Olemme kutsuneet vieraita viikonlopuksi.
Tulkaa tänne. Saattaisitte jopa viihtyä.
NÄYTÄT HALVALTA PANTOMIIMIHAHMOLTA
-Minulla ei ole aikaa. -Järjestä aikaa. Sinulla on aikaa hänelle.
-Olet kakara! -Itse olet paskiainen!
-Et varmasti lähde! -Painu hiiteen!
Kiitos.
Kaikki takaisin sisään, kiitos.
Entä Hugo?
Hän voisi sopia teille.
Ei.
Kuinka hän voisi ihastua minuun? Hän on aivan liian ihastunut itseensä.
Tai sitten Clive?
Clive? Hän on naimisissa.
-Niin olette tekin, ma'am. -Tiedän kyllä.
Vaimo on antanut hänelle luvan käydä vieraissa.
Huhutaan,
että hän on oikea virtuoosi.
Entä tuo mies? Tuo, joka on täysissä pukeissa.
Hän on Roddy.
Hänen veljensä Dai on varmasti tuttunne.
Tai isä, Harry Llewellyn, olympiatason esteratsastaja.
Roddy!
Rufus.
Päivää.
Teidän Kuninkaallinen Korkeutenne, päivää.
Tehän hikoilette.
Totta, ma'am.
-Miksi ette hyppää altaaseen? -No, en tuonut uimahousuja.
-Typerää. -Eihän.
Olihan, kun minä sanoin niin.
Ei se voi olla typerää. En omista uimahousuja.
Tuo ei ole vain typerää, vaan järjetöntä.
Missä on lähin kaupunki?
Tämä ei tosiaan ollut tarpeen.
Päinvastoin. Tämä oli välttämätöntä.
Kaikki muutkin lähtivät mukaamme.
En päästä heitä meidän seuraamme.
He käyvät lounaalla sillä välin, kun me käymme ostoksilla.
No, sen lisäksi, että omistatte valitettavan vajavaisen garderobin,
mitä teette työksenne?
Toimin tutkimusassistenttina College of Armsissa.
Työhöni kuuluu sukututkimus ja vaakunaoppi.
Minulla on myös liikkuva diskofirma, Vibrations.
Ja toimin yösiivoojana eräässä galleriassa Fulham Roadilla.
Rahoitan siten oikeaa intohimoni kohdetta.
Joko pääsimme vastauksen loppuun? Melkein kaduttaa, että kysyin.
Teillä on kauniit kädet.
On vai?
Mukavaa, ettette ollut huomannut.
On mukavaa, kun mies ei ole tietoinen parhaista piirteistään.
Ja todella sääli, kun nainen kätkee omansa.
Tarkoitatteko näitä?
En.
Mitä sitten?
Hymyänne.
En muista, miten hymyillään.
-Mikä tämä paikka on? -Peebles, ma'am.
Mikä?
Tässä on se hotelli. Odottelemme teitä baarissa.
Tavaratalo on tuolla oikealla. Se löytyy varmasti. No niin...
Voi luoja.
-Tämähän on kuin jokin kokeellinen... -Anteeksi.
...sukusiitospaikka.
-Teidän Kuninkaallinen Korkeutenne. -Miesten uimahousuja, kiitos.
-Mikä on kokonne? -S.
Toivoa sopii, ettei se ole pieni. Hän tarkoittaa solakkaa.
Pääsimmekö siihen kohtaan, jossa kerrotte intohimon kohteestanne?
Emme.
-Mikä se sitten on? -Puutarhanhoito, ma'am.
Nämä, kiitos.
Ei, vaan nämä. Minä maksan, minä valitsen. Sovittakaa näitä.
Minulla muuten on hoitoa kaipaava puutarha.
Ai? Teillä luulisi olevan armeijan verran puutarhureita.
Ei pidä uskoa kaikkea kuulemaansa.
Puutarhani on päässyt rehottamaan.
-Etenkin Mustiquella. -Missä?
Se on pieni yksityissaari Karibialla.
-Hienoa. -Mieheni vihaa sitä saarta.
Mutta vihaan miestäni, joten hänen mielipiteellään ei ole väliä.
Karibialla kasvaa yksi lempipuistani.
Kuitukapokkipuu.
Puutarhurin haasteena on arvioida, paljonko kannattaa karsia.
Vai sillä lailla?
Sormien tulee olla todella vikkelät.
Ovatko teidän sormenne sekä vikkelät että kauniit?
Ovat.
Mainiota.
-Soolona vai duettona? -Duettona!
Mä tyttö niin ihana oon
Herttaisin kaupungissain
Voit kiertää etsimässä vain
Ei löydy toista kaltaistain
On sulla hymy niin valloittava
Ja tapa vilkuttaa
Ja aina kun pojat mua lähestyy
He mua katsovat ja sanovat
Kuuma mama, kuuma mama Sua me tarvitaan
Kuuma mama, hurmaava
Kyllä vaan
Olis paikkani mun revyyssä eturivissä!
On mulla katse tuima
Ja sen voima huima
Tunnustan, että hurmaavin Oot kaupungissain
Ja arvaan, että pojat sua Seuraa kai minne vain
Saan soittajan viulunsa pudottamaan
Ukon kaljun hiukset kampaamaan
Kuuma mama, kuuma mama
Mun pitää iskuja vaimentaa
Kuuma mama, kuuma mama
Sua me tarvitaan
Kuuma mama, hurmaava
Kyllä vaan!
-Huomasitko, kun Margaret meni nukkumaan? -Tietenkin. Kaikki huomasivat.
-Portaiden yläpäässä Roddy kääntyi... -Vasemmalle.
Mitä olemme tehneet?
-Tämä voi vielä kostautua meille. -Kuinka niin?
Vaikuttaa siltä, kuin olisimme yllyttäneet prinsessaa pettämään miestään.
Ei hän Tonya petä. Hänhän on Tonyn kanssa.
Etkö tajua? Hoikka, walesilainen, punertavahiuksinen.
Miehet ovat lähes identtiset. Roddy on kuin Tonyn kaksoisolento.
Nuorempi vain.
En tullut ajatelleeksi.
Lordi Snowdon, ma'am.
-Teidän Majesteettinne. -Tony-kulta.
Mukavaa, että ehdit tulla käymään.
Ennen kuin aloitamme...
Löysin nämä studioltani tässä eräänä päivänä.
-Olimmepa me nuoria. -Te olitte sievä.
-Älähän nyt. -Kuin Vivien Leigh.
-Tämä kuva on aina ollut minulle rakas. -Aivan.
Voi että, Philip... Ei kerrankaan näytä äkäiseltä, ihme kyllä.
Saatte pitää ne, ma'am. Lahjana minulta.
Ja nyt pääasiaan.
Voilà.
Muki.
Sekä...
Teekannu.
Ja vielä -
juhlalautanen.
HOPEAJUHLA
Ja vielä astiapyyhe vuosiluvuin 1952 – 1977.
Päättäjien mielestä oli hyvä,
jos joku hovin sisäpiiristä suunnittelisi osan muistoesineistä.
-Jopas olet taitava. -Autan perhettäni aina ilomielin.
Niinkö?
Puhutaanpa siitä hetki.
-Saanko myös pitää nämä? -Tietenkin.
Minä en tahdo -
udella enkä saarnata kenellekään avioliiton sisäisistä asioista.
Kokemukseni mukaan ihmiset keksivät kyllä keinon säilyttää onnensa tai järkensä.
Usein on parasta ummistaa silmänsä.
Asiat järjestyvät lopulta itsestään.
Viime aikoina Margaret on ollut kovin onneton -
ja hukassa.
Hän rakastaa sinua valtavasti.
Vanhempana sisarena ja tämän perheen päänä olisin vastuuton, jos en sanoisi,
kuinka iloiseksi me tulisimme kaikki, ja etenkin Margaret,
jos te saisitte välinne korjattua, vaikkakin vain lasten tähden.
Olen samaa mieltä -
ja olen pohtinut asiaa vakavasti.
-Niinkö? -Kyllä.
Mutta sitten kuulin viimeisimmät käänteet.
Kenet hän on tavannut.
Mitä hän puuhaa. Kuinka hän -
käyttäytyy.
Mitkä viimeisimmät käänteet?
He saapuvat!
-Teidän Kuninkaallinen Korkeutenne. -Colin.
-Ei suukkoja. -Ei toki.
-Olen kuumissani. -Eikö olekin sietämätöntä?
Kuinka niin? Täällähän on ihana ilma.
-Totta. -Lentokoneessa vain oli kuuma.
Hei vaan.
Meitäkö he odottavat? Mennään vaan suoraan huvilalle.
Selvä.
-Hei, Anne. -Hei.
Missä se poika on? Pysy nyt perässä.
-Anteeksi, kultaseni. -Älä koskaan sano noin julkisesti.
-En minäkään halua olla "poika". -Sinähän olet pikkupoika...
-Varovasti. -...jolle pitää opettaa kaikki.
Ma'am.
Kas tässä, Les Jolies Eaux.
Hieno.
-Sain huvilan häälahjaksi. -Viekää ne huoneisiin.
On kohtalon ivaa, että en ole koskaan viettänyt täällä aikaa -
aviomieheni kanssa.
Miten olisi lasilliset?
-Sopii. -Mainio ajatus. Mennäänkö sitten?
Hei!
Hyvä sinä!
Hei siellä!
Katso, ilman käsiä!
Hakekaa minut!
Laulun kuulen keskellä tyhjyyden
-Tuoksun tunnen puiden paljaiden -Kaunista.
Päivät pitkät pilvissä liitelen
-Kuulostaa ihanalta. -Syytä ihmettelen
-Laulakaa mukana.
Ei, minä en laula.
Kovemmalle.
Kovemmalle. Mahtava kappale!
-Kovempaa, vai? -Täysille.
Colin, anna palaa!
Ihanaa.
Vielä yksi tuoli!
Kiitos kovasti.
Onnetar on sitten oikukas olento,
joidenkin seurana jatkuvasti ja toisilta täysin piilossa.
Minua se olento on vältellyt.
Mutta tässä hän viimein on, seurassamme.
Ja minä toivotan hänet tervetulleeksi.
En mainitse, kuinka myöhään hän saapui.
Kuka?
Onnetar, kulta.
Antaa olla.
-Selvä, sir. Järjestyy. -Hyvä.
Voidetta?
-En kai pala? -Et vielä.
Ei vara venettä kaada.
Kuinka hän saattoi olla niin tyhmä?
Kuka?
KAUNOTAR JA KULKURI
Teidän Majesteettinne.
Tämä on joka...
"Portto ja pummi." "Kaunotar ja kulkuri."
Syy ei ole täysin Margaretin. Hän haki yksityisyyttä kaukaa.
12 tunnin lentomatka ei oikeuta käyttäytymään kuin huora.
-Saat luvan järjestää hänet heti takaisin. -Se on vaikeaa. Hän ei noudata käskyjäni.
Noudattakoon sitten minun käskyäni. Hoitakaa asia, Martin.
Oletko vielä siinä?
-Emme tiedä vielä kaikkia faktoja. -Mikä tämä on ellei fakta?
Samoin tämä, tämä ja tämä.
-Oletko nähnyt lehdet? -Olen.
Mitäs nyt? Luulin, että olisit iloinen.
Miksi olisin?
Saimme sen, mitä olemme odotelleet.
Margaret on rakastunut toiseen.
Pätevä syy avioeroon, ja se turvaa kunniasi.
Maineesi.
-Tulevaisuutemme. -Entä sitten?
Pitäisikö hyppiä riemusta?
Hän on vaimoni.
Lasteni äiti.
Oliko vielä muuta?
-En odottanut sinun olevan täällä. -Missä muuallakaan?
Tämä on kotini.
-Entinen kotisi. -Edelleen minun kotini.
Mitä hän täällä tekee?
Päivää, sir.
Kysyisin, mistä sait kanttia tulla tänne, jos uskoisin, että sinulla on kanttia.
Sinusta näkee, ettei ole. Olet vain tyhmä. Painu ulos.
Ettäs kehtaat puhua hänelle noin.
-Puhun miten haluan, omassa kodissani. -Minun kodissani.
-Meidän kodissamme, kultaseni. -Ei tämä ole enää meidän.
Ole hyvä ja lähde.
Minä en lähde.
-Et halua, että lähden. -Haluanpas, epätoivoisesti.
Epätoivoisesti kuten syövästään eroon haluava potilas.
Mieti sanojasi hyvin tarkkaan.
-Jokaisessa pelissä on rajansa. -Ei tämä ole enää peliä.
Hän on lapsi eikä käsitä lainkaan, miten tekisi sinut onnelliseksi.
Sinäkö muka teit minut onnelliseksi? Teit minut kamalan onnettomaksi.
Olit jo valmiiksi onneton.
Minulle jättämäsi pienet rakkaudenosoitukset...
"Kuinka sinua inhoankaan? Lukemattomin tavoin."
"Näytät juutalaiselta manikyristiltä." "Maltalaiselta pubinpitäjältä."
Aika paksua rujolta rammalta.
-Joopa joo. -Klenkkaava poliopoju.
Jäi vaille äidin huomiota, koska ei ollut kyllin vahva -
eikä jalosukuinen.
Häpeäpilkku! Raajarikko.
Kun kerran puhumme huomiotta jäämisestä, eikö ole kyse tästä?
Margaretilla ei ole roolia, tarkoitusta eikä aitoja ystäviä.
Ei voi olla kysymättä: mitä virkaa tällä prinsessalla on?
Jos lähdet tuon pojan perään, otan avioeron.
Et sinä rohkenisi.
Jos lähdet hänen peräänsä, pakotan sinut polvillesi!
Roddy!
Roddy?
Ikääntymistä se on.
-Niin käy meille kaikille. -Ei tämä ole vain ikääntymistä.
Tauti on diagnosoitu, ja sillä on nimi.
Alzheimerin tauti.
Huomasin ensioireet kaksi vuotta sitten.
Olen aina puhunut ilman muistiinpanoja. Minulla on tavallaan valokuvamuisti.
Mutta sitten yhtenä päivänä unohdin sanani.
Ja seuraavien kuukausien aikana huomasin yhä enemmän unohtelua.
Levottomuutta.
Harhoja.
Vainoharhaisuutta.
Ei suurta huolta.
Useilla edeltäjillänne on ollut paljon vakavampia vaivoja,
ja he ovat jatkaneet virassaan kansan tietämättä.
Ei, ma'am. Tässä on nyt kyse mielenterveydestä.
Antaudun lääkäreiden käsiin.
Olen pahoillani, pääministeri.
-Uutinen tulee hirvittävänä sokkina. -Ehkä.
Sokkitila kestää kuitenkin vain 48 tuntia.
Aina janotaan seuraavaa sokkia.
Jään kovasti kaipaamaan tapaamisiamme.
Kehtaan myöntää hurranneeni perustuslainvastaisesti,
kun päihititte herra Heathin.
Olen aina sanonut, että olette sydämeltänne vasemmistolainen.
En politiikan vuoksi. Te vain olette parempi kumppani.
En olisi aavistanut silloin tavatessamme.
Ette varmasti. Luulitte, että olisin teille uhka.
Osoittauduinkin tunteilevaksi rojalistiksi.
Teidän Majesteettinne.
Pääministeri?
Jos kutsuisitte kuningattarenne läksiäisillalliselle Downing Streetille,
se olisi hänelle kunnia.
Kyseisen kunnian on aiemmin saanut vain Churchill.
Edinburghin herttua ja minä ilahtuisimme kovasti.
Samoin rouva Wilson ja minä.
Martin?
Prinsessan ottama määrä nitratsepaamia -
oli erittäin vaarallinen, ma'am.
Nitratsepaamia?
Rauhoittavaa lääkettä.
Sitä käytetään lyhytkestoisesti helpottamaan ahdistusta ja unettomuutta.
Päätelmämme perustuu löytämiemme tyhjien pakkausten määrään.
Sanoisitteko, että teko oli pikemminkin hätähuuto -
kuin aito itsemurhayritys?
Cri de coeur pikemminkin kuin coup de grâce?
Hei.
Saanko läksytyksen?
En aikonut läksyttää sinua, vaikka ehkä pitäisi.
Minkä vuoksi?
Koska hengenlähtö oli lähellä.
Kuulemma.
Teitkö sen vakavissasi?
En osaa sanoa. Ehkä.
Mikä on vointisi nyt?
Väsynyt.
Hiukan arka. Minulla oli hengitysputki.
Tunnen itseni hiukan hölmöksi.
Missä Roddy on?
Häipyi.
-Minne? -Karkasi kauas pois, Marokkoon kuulemma.
Entä Tony?
Sen yhden kanssa.
Tulevan Lady Snowdonin, veikkaisin.
En ole siinä kovin hyvä.
Missä?
Miesten kanssa.
Saan heidät kaikki järjiltään.
Tony ja minä muutamme erillemme.
Lienee viisainta.
Pelkäänpä, että se johtaa avioeroon.
Niin.
Ensimmäinen kuninkaallinen avioero sitten Henrik VIII:n ja Anna Kleveläisen.
Sen suhteen minulla on hyvä uutinen.
Mikä?
Oikealla ajoituksella -
asumuseron julkistus saattaa jäädä pääministerin eroilmoituksen varjoon.
Vastahan hänet valittiin uudelleen. Menikö minulta jotain ohi?
Hän on sairastunut Alzheimerin tautiin.
Ikävä kuulla.
Monesko hän jo on?
Pääministeri, vai?
Seuraajasta tulee seitsemänteni.
Meitä muita kaatuu kuin heinää,
mutta hän se porskuttaa aina vaan.
Tiedoksi vain, että olet hyvä monessakin asiassa.
-Mainitse edes yksi merkittävä asia. -Sisarena.
-Ei tarvitse olla mieliksi. -En yritä olla.
Kaikista maailman ihmisistä -
sinä olet minulle läheisin ja tärkein.
Ja jos tekemällä näin -
halusit minun kuvittelevan, millaista elämä olisi ilman sinua,
onnistuit siinä.
Elämä olisi sietämätöntä.
Sitten meidän on vain kestettävä.
-Huomenta. -Huomenta, Teidän Majesteettinne.
Huomenta, Teidän Majesteettinne.
Yleensä kun ajan BBC:n toimitaloon aamuviiden jälkeen,
näen korkeintaan leipomon jakeluauton tai siivoojan matkalla töihin,
mutta tänään oli vilskettä tummasta taivaasta huolimatta.
Kaduilla kopisteli hevosia,
ja väkijoukot puna-valko-sinisissään vaelsivat kohti Trafalgarin aukiota.
Entä he, jotka ovat valvoneet koko yön nähdäkseen kulkueen hyvin?
Andy Price on heidän seurassaan Buckinghamin palatsin luona.
Seison palatsin edessä.
Teesisäkkö on kai juuri herättänyt kuningattaren.
Hän makaa sängyssä ja muistaa, että tänään on vuosijuhlapäivä.
Yhtä uuvuttava päivä kuin kruunajaiset 25 vuotta sitten,
mitä tulee seremoniaan.
Silloin hän oli nuori neitonen.
Tänään hän taitaa miettiä, ovatko kengät tarpeeksi mukavat jalassa.
Näyttää siltä, että sää pysyy tällaisena kulkueen ajan...
Mitä mieltä sinä olet juhlallisuuksista?
Tietenkin sinä juhlit.
Eikö se kaikki saata kostautua?
Pohdipa, mitä olen saavuttanut valtakauteni aikana.
Olet ollut tyyni,
vakaa ja...
Turha ja hyödytön.
Tämä maa oli mahtava, kun nousin valtaan, ja katso sitä nyt.
Se siitä Winstonin mainitsemasta toisesta elisabetiaanisesta aikakaudesta.
Minun aikanani kaikki on luhistunut.
Kaikki on luhistunut vain, jos sanomme niin.
Niin monarkia toimii.
Me peitämme säröt.
Ja jos toimimme kyllin voimakkaasti, ylväästi ja itsevarmasti,
kukaan ei huomaa, että kaikki ympärillämme on luhistunut.
Sen tähden me olemme olemassa.
Tai emme me.
Sinä.
Sinä et saa säpsähtää.
Nimittäin jos sinä annat yhdenkin särön näkyä,
näemme, ettei se olekaan särö vaan kuilu,
ja me kaikki putoamme sinne.
Niinpä sinun on pidettävä kaikki koossa.
Yksinkö?
On vain yksi kuningatar.
Ja nyt hovirunoilija Sir John Betjeman. Jumala kuningatarta suojelkoon.
Haaveiden haihtumisen hetkinä Kun alhossa on ollut mielemme
Meitä siivittämään ja innoittamaan Luoja antoi meille kuningattaremme
Hän nousi nuorena ja kuuliaisena Rakastetun isänsä valtaistuimelle
Tyynenä, hyvänä ja kauniina Hän on ottanut meidät lähelle
Nyt 25 vuoden jälkeen Juhlassa vakaan valtakauden
Tuo tuntua suuruuden Läsnäolo kuningattaren
Vuoksi monarkkimme ja kansan Yhtenäisen ja vapaan
Raikukoot kellot joka kirkontornin Kunniaksi riemujuhlan
Tekstitys: Taina Komu