‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫מה שלומך?‬
‫אני בסדר.‬
‫את לא נראית בסדר.‬
‫רבע ל-12.‬
‫איפה הילדים?‬ ‫-אומנת.‬
‫הם לא יחבבו אותי לפני הצוהריים.‬
‫מה קרה פה?‬
‫חילופי השקפות.‬
‫אוי, מרגרט.‬
‫שכחתי מה הייתה הסיבה.‬
‫היו כל כך הרבה חילופי השקפות לאחרונה.‬
‫חשבתי שעברתם את זה.‬
‫כן, הכול עבר באמת.‬
‫הוא עבר הלאה.‬
‫לבאה בתור.‬
‫הוא לא יכול להימנע מזה.‬
‫הצלם רב האון שלי.‬
‫- הנכד של המלכה ויקטוריה ‬ ‫הואשם כג'ק המרטש -‬
‫- המארחת ששבתה את ליבו של המלך -‬
‫לא סיפרת לי על הטפט.‬ ‫-"תצוגת הכבשים השחורות",‬
‫נכון שזה משעשע?‬
‫עשיתי זאת כדי להזכיר לנסיכה מרגרט‬
‫שלמשפחה שלה יש שלדים בארון כמו לכולם.‬
‫בית וינדזור? נראה יותר כבית האימים.‬ ‫-אני מקווה שהיא הבינה את ההומור.‬
‫אלוהים, לא.‬
‫היא אמרה שכל עוד הטפט כאן,‬
‫היא לא תבקר בבית הזה.‬
‫לא שהיא הייתה זקוקה לתירוץ.‬
‫היא תמיד שנאה להיות פה.‬
‫לדעתה, הבית הזה מכוער, חסר צורה ופשוט,‬ ‫כמוני.‬
‫כישלון הנישואים שלנו מגולם באופן מושלם‬ ‫בשני הבתים,‬
‫שתי סביבות המגורים,‬
‫שהיא ואני הרגשנו הכי נוח בהן.‬
‫הבית שלה,‬
‫הוא ארמון ג'ין שורץ חרקים,‬
‫שניתן לה בידי מלחכי פנכה.‬
‫וזה... שלי.‬
‫אוי, שניכם.‬
‫אני יודע.‬
‫חבל שנקלעת לאמצע.‬
‫אני ממליץ לך לברוח כל עוד את יכולה.‬
‫לעולם לא אוכל לתת לך את מה שתרצי.‬
‫היא לעולם לא תתגרש ממני.‬
‫אולי, אם היא תתאהב במישהו אחר.‬
‫מה גורם לך לחשוב שזה יקרה?‬
‫טוב, זה קרה לך.‬
‫לא?‬
‫את צודקת.‬
‫זה נכון.‬
‫צירי פרלמנט ממפלגות קטנות הם לשון המאזניים‬ ‫ונראה שמפלגת הלייבור והמפלגה השמרנית‬
‫יתקשו להגיע למספר הקסם, 318.‬
‫אני בטוחה שזו הייתה היא.‬
‫"הדבר"?‬ ‫-יש לה שם, את יודעת.‬
‫כן, אמרו לי איך קוראים לה,‬
‫אבל אני אף פעם לא זוכרת,‬
‫אז אני קוראת לה "הדבר".‬
‫לוסי לינדזי-הוג.‬
‫"הדבר".‬
‫והמכונית שהיא נכנסה אליה בחוץ, נראית דומה‬ ‫לזו של טוני.‬
‫הם בטח בסאסקס עכשיו.‬
‫בבית הקטן והמכוער.‬
‫צריף קטן ואיום.‬
‫והוא חושב שאקבל את ההשפלה הזו בשקט?‬
‫לא, מצפה לו הפתעה.‬
‫אוכל לדבר בכנות, גבירתי? כחברה?‬
‫אני יכולה לחשוב על כמה זוגות,‬
‫שניתן לומר שלא מצאו נחת בחיי הנישואים‬
‫והחליטו לגור בנפרד,‬
‫והפכו למאושרים יותר.‬
‫טוני ואני לעולם לא נרפה זה מזו.‬
‫לא רק משום שגירושים אינם תואמים את אמונתי,‬
‫אבל בגלל שככה אנחנו אוהבים את זה.‬
‫המלחמה היא האהבה שלנו.‬
‫קרב קשה עד מוות הוא צעד חיזור עבורנו,‬
‫ואני מדברת בשם שנינו כשאני אומרת שלא נרצה‬ ‫לשנות דבר.‬
‫"נחת"...‬
‫זה משעמם.‬
‫וטוני ואני הם ההיפך הגמור משיעמום.‬
‫נוכל לומר כעת בביטחון כמעט מלא‬
‫שאף מפלגה לא תשיג רוב.‬
‫אם כך, טד הית' נמצא במירוץ נגד השעון,‬ ‫בניסיון ליצור ברית עם ג'רמי ת'ורפ‬
‫מהמפלגה הליברלית.‬
‫אם ייכשל, אנו עשויים לראות את הרולד וילסון‬ ‫חוזר לשלטון.‬
‫אם אפשר לקרוא לממשלת מיעוט בשם "שלטון".‬
‫איזו תסבוכת.‬
‫באמת, את זוכרת מצב קשה יותר במדינה?‬
‫או תקופה בה היה ביטחון כה מועט בהנהגה?‬
‫אפרופו מצב קשה...‬ ‫-אפשר להתעורר באמצע הלילה ולתהות.‬
‫"מה עוד יכול להדרדר? מה עוד יכול להשתבש?"‬ ‫ואז אתה יורד לאכול ארוחת בוקר,‬
‫קורא את העיתונים ומבין...‬
‫שהם שוב עשו את זה.‬ ‫-יום הולדתה של מרגרט מתקרב.‬
‫כרגע, הממלכה המאוחדת מזכירה חולה גוסס‬ ‫שנמצא על שולחן הניתוח‬
‫והמנתחים, לא, הקצבים, סליחה, הרוצחים,‬
‫האחראיים לגרימת המוות רוצים להיבחר שוב.‬
‫במקום לכלוא אותם, העם, כמו למינגים,‬
‫עומדים בתור כדי להאריך את כהונתם.‬ ‫-היא התקשרה אליי אתמול, מאוחר בלילה.‬
‫היא אמרה שיש לה דבר חשוב לדבר עליו.‬
‫מי?‬ ‫-מרגרט.‬
‫נגמר לה הטוניק?‬ ‫-לא.‬
‫עובד בארמון הכניס אותה להריון?‬ ‫-פיליפ!‬
‫זה אפשרי, במקרה שלה.‬ ‫-אני דואגת שמדובר בטוני.‬
‫מוכן?‬
‫מר הית' הגיע וסיפר לי שלא הגיע לקואליציה‬ ‫עם המפלגה היוניוניסטית של אלסטר‬
‫או עם הליברלים,‬
‫ולכן לא נותרה לו ברירה אלא להתפטר.‬
‫אני מוכנה להודות שבאותו רגע,‬
‫שחררתי קריאת שמחה לא חוקתית.‬
‫הידד!‬ ‫-באופן פרטי, אני מקווה.‬
‫אני לא מתנגדת לדעותיו הפוליטיות,‬
‫אלא לחברתו.‬
‫ועכשיו מר וילסון, שעליי לומר שנראה עייף‬ ‫ולא בקו הבריאות כלל,‬
‫חזר לתפקיד ראש הממשלה בממשלת מיעוט.‬
‫הדבר הטוב ביותר שנוכל לצפות לו הוא שישרוד‬ ‫עד לבחירות הבאות בסתיו.‬
‫ביקשתי לכנס את כולכם כאן,‬
‫משפחתי,‬
‫לרגל יום הולדתי!‬
‫מזל טוב.‬ ‫-יום הולדת שמח, מרגו.‬
‫אם הבחנתם שבעלי היקר לא לצידי‬
‫בזמן הארוע המשמח הזה,‬
‫הרי שזה משום שכעת הוא בוגד בי,‬
‫לא רק בחשאי, אלא באופן גלוי ופומבי.‬
‫ואיני חושבת שאנחנו צריכים לשתוק בעניין.‬
‫אנחנו?‬ ‫-כן, "אנחנו", אימא.‬
‫אם טוני מעליב אותי,‬
‫משתמע מכך שהוא מעליב את כל המשפחה.‬
‫אני לא בטוח שאני מסכים לזה.‬ ‫-מה תרצי שנעשה?‬
‫הבהירו לעולם בצורה ברורה במי אתם מצדדים.‬
‫ו...‬
‫הטילו סנקציות.‬ ‫-מה?‬
‫אלו סנקציות?‬
‫חסל סדר הזמנות לארועים ותצלומים מלכותיים.‬
‫ללא גישה לרכוש הכתר.‬
‫פגעו בו היכן שיכאב לו.‬
‫הענישו אותו.‬
‫הקיזו את דמו.‬ ‫-איפה הוא עכשיו?‬
‫הוא טס לחו"ל הבוקר,‬
‫לצלם את אחד מסרטיו.‬
‫אולי לגאנה, או שאולי אמרת גינאה?‬ ‫-גבון.‬
‫עם "הדבר".‬
‫מה?‬ ‫-אסביר אחר כך.‬
‫די אהבתי את סרטו האחרון.‬ ‫-הסרט על הגמדים?‬
‫אספר לך, אהבתי...‬ ‫-כן, הוא היה קצר.‬
‫הייתה בו חמלה. הייתה בו אדיבות.‬
‫למעשה, זה מה שאני אוהבת בטוני.‬
‫והשנינות שלו.‬
‫כן, והעובדה שהוא נדיב מספיק‬
‫כדי לפלרטט עם חמותו.‬
‫אני הולכת להקיא.‬
‫אכפת לו.‬ ‫-בסדר, אימא.‬
‫יש לו לב.‬
‫אשתו וילדיו לא שמו לב לזה.‬ ‫-ועבודת הצדקה שלו עם הנכים,‬
‫והדרך בה התנהג באברפן הייתה יוצאת מהכלל...‬
‫די!‬
‫למה את עושה את זה, אימא?‬
‫למה כולכם עושים את זה?‬
‫למה אתם תמיד מצדדים בו?‬
‫זו מסיבת יום ההולדת שלי.‬
‫וכשאני אומרת לכם שבעלי נמצא בחו"ל,‬
‫ובוגד בי עם אישה אחרת,‬
‫במקום לתמוך בי‬
‫ולגנות אותו,‬
‫אתם יושבים ומהללים אותו עד השמיים.‬
‫המשפחה שלי.‬
‫דמי ובשרי.‬
‫יום ההולדת שלי.‬
‫אולי פשוט נמאס לנו ממך לגמרי‬
‫ואנחנו מבינים אותו.‬
‫פיליפ!‬ ‫-כלומר, אני מתכוון...‬
‫אני טועה?‬
‫יצביע כל מי שחושב שאני טועה.‬
‫אן.‬
‫כדאי שנאכל לפני שיתקרר, לא?‬
‫היא תהיה בסדר עוד רגע.‬ ‫-אני שונאת אותם.‬
‫אני שונאת אותם.‬
‫למה שלא תבואי הנה, גבירתי? בואי לגלן.‬
‫הזמנו כמה אורחים לסוף השבוע.‬
‫בואי הנה. אולי אפילו תיהני.‬
‫- את דומה לפנטומימאי בלבוש אישה זולה -‬
‫אין לי זמן!‬ ‫-תפנה זמן! אתה מפנה זמן בשבילה!‬
‫עלובה שכמותך!‬ ‫-אתה חתיכת חרא.‬
‫לא, בוא הנה!‬ ‫-לכי לעזאזל!‬
‫תודה לכם. קדימה, היכנסו לבית.‬
‫מה לגבי הוגו?‬
‫חשבנו לעטוף לך אותו בסרט.‬
‫לא.‬
‫איך הוא אמור להתלהב ממני?‬
‫הוא כל כך מתלהב מעצמו.‬
‫או קלייב?‬
‫קלייב? הוא נשוי.‬
‫גם את, גבירתי.‬ ‫-כן, אני יודעת.‬
‫אשתו מאשרת לו להשתעשע.‬
‫אומרים ש...‬
‫הוא יוצא מהכלל.‬
‫מה איתו? הגבר שלבוש לגמרי.‬
‫זה רודי.‬
‫את בטח מכירה את אחיו, דאי.‬
‫או את אביו, הארי לואלין,‬
‫רוכב הסוסים האולימפי.‬
‫רודי!‬
‫רופוס.‬
‫שלום.‬
‫הוד מעלתך, מה שלומך?‬
‫אתה... מזיע.‬
‫נכון, גבירתי.‬
‫אז למה שלא תקפוץ לבריכה?‬ ‫-לא הבאתי בגד ים.‬
‫זה מטופש.‬ ‫-לא נכון.‬
‫כן נכון. הרגע אמרתי את זה.‬
‫זה לא יכול להיות מטופש. אין לי בגד ים.‬
‫זה לא רק מטופש, זה אבסורדי.‬
‫איפה העיר הקרובה?‬
‫את יודעת, זה באמת לא הכרחי.‬
‫להיפך.‬
‫זה חיוני.‬
‫כלומר... כל האחרים באים.‬
‫הם לא באים איתנו, לא ארשה להם.‬
‫לא, הם יאכלו ארוחת צוהריים‬
‫ואנחנו נלך לקניות.‬
‫אז... חוץ מזה שיש לך מלתחה לא מספקת,‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אני עוזר מחקר בקולג' אוף ארמס.‬
‫התפקיד כולל מחקר גנאולוגי‬
‫והתמחות בסמלי אצולה. ‬
‫יש לי גם חברת דיסקו ניידת בשם "וייברישנס".‬
‫ואני שוטף רצפות בגלריה בפולהאם רוד בלילה.‬
‫אבל כל זה רק מממן את התשוקה האמיתית שלי.‬
‫הגענו כבר לסוף התשובה?‬
‫אני מצטערת ששאלתי.‬
‫אלו ידיים נחמדות יש לך.‬
‫באמת?‬
‫נחמד מצידך שלא הבחנת.‬
‫יפה שגבר לא מודע ליתרונותיו המושכים ביותר.‬
‫וכמה עצוב כשגברת מסתירה את שלה.‬
‫התכוונת לאלו?‬
‫לא.‬
‫אז למה?‬
‫לחיוך שלך.‬
‫שכחתי איך לחייך.‬
‫איפה אנחנו?‬ ‫-פיבלס, גבירתי.‬
‫איפה?‬
‫זה המלון. נחכה לך בבר.‬
‫הכלבו נמצא ממול, בצד ימין. לא תוכלי לפספס.‬
‫האם...‬ ‫-טוב.‬
‫אלוהים.‬
‫זה ממש ניסוי ב...‬ ‫-סליחה.‬
‫נישואים בתוך המשפחה.‬
‫הוד מעלתך.‬
‫בגדי ים לגברים, בבקשה.‬
‫באיזו מידה אתה?‬ ‫-קטנה.‬
‫אני מקווה שלא. הוא מתכוון, "רזה".‬
‫הגענו לנקודה בה סיפרת לי מה התשוקה בחייך?‬
‫לא.‬
‫אז מהי?‬ ‫-גינון, גבירתי.‬
‫את זה, בבקשה.‬
‫לא, את זה. אני משלמת, אני בוחרת.‬
‫נסה אותו.‬
‫אתה יודע, יש לי גינה שצריכה טיפול.‬
‫כן? אני מתאר לעצמי שיש לך צבא של גננים.‬
‫אל תאמין לכל מה שאתה שומע.‬
‫לא, הגינה שלי מוזנחת.‬
‫בייחוד זו במוסטיק.‬ ‫-איפה?‬
‫זה אי קטן ופרטי בים הקריבי.‬
‫כמה נחמד.‬
‫בעלי שונא את המקום.‬
‫אבל היות ואני שונאת את בעלי,‬
‫לא חשוב מה הוא חושב.‬
‫את יודעת,‬
‫אחד העצים החביבים עליי גדל בקריביים.‬
‫ציבה מחומשת.‬
‫האתגר של כל גנן הוא לגזום במידה נכונה.‬
‫באמת?‬
‫צריך אצבעות מיומנות מאוד.‬
‫והאם יש לך אצבעות גם מיומנות וגם יפות?‬
‫כן.‬
‫מושלם.‬
‫סולו או דואט?‬ ‫-דואט!‬
‫"אני רק בחורה, בחורה נפלאה‬
‫אני הכי מתוקה בעיר‬
‫אם תחפש בסביבה‬
‫אחת כמוני לא תמצא‬
‫יש לך חיוך, חיוך נפלא‬
‫ונפנוף קטן מיוחד‬
‫בכל פעם שהבנים לידי‬
‫הם מביטים בי ואומרים‬
‫אדמונית לוהטת, אנחנו צריכים אותך, באמת‬
‫אדמונית לוהטת, איזו מקסימה‬
‫כן, בהחלט!‬
‫אומרים שאני צריכה להיות על הבמה‬
‫מנת טמלה חמה‬
‫יש לי זוג עיניים‬
‫בדיוק כמו לסוונגלי הזקן‬
‫אני מתוודה שקסמך הזה הוא המתוק בעיר‬
‫ונראה שלא אטעה ואומר שהבנים רודפים אחרייך‬
‫אני גורמת לאשף מוזיקלי להפיל את כינורו‬
‫גורמת לקירח לשביל בשיערו‬
‫אדמונית לוהטת‬
‫אני צריכה להוריד חום‬
‫אדמונית לוהטת‬
‫אנחנו צריכים אותך, באמת‬
‫אדמונית לוהטת, איזו מקסימה‬
‫כן, בהחלט!"‬
‫שמת לב מתי היא הלכה לישון?‬ ‫-בטח ששמתי לב. כולם שמו לב.‬
‫בראש המדרגות, במקום לפנות ימינה...‬
‫הוא פנה שמאלה.‬
‫מה עשינו?‬
‫זה עלול לרדוף אותנו.‬ ‫-למה?‬
‫זה ייראה כאילו עודדנו את אחותה של המלכה‬ ‫לבגוד בבעלה.‬
‫היא לא בוגדת. היא עם טוני.‬
‫את לא רואה את זה? רזה, וולשי, שיער אדמוני?‬
‫השניים כמעט זהים. רודי הוא שכפול של טוני.‬
‫רק צעיר יותר.‬
‫לא חשבתי על זה.‬
‫לורד סנודן, גבירתי.‬
‫הוד מלכותך.‬ ‫-טוני היקר.‬
‫נחמד מצידך לבוא. אני יודעת שאתה עסוק.‬
‫לפני שנתחיל...‬
‫תראי מה מצאתי בסטודיו שלי לא מזמן.‬
‫כמה צעירים היינו.‬ ‫-כמה יפה היית.‬
‫די, תפסיק.‬ ‫-כמו ויוויאן לי.‬
‫תמיד אהבתי את התמונה הזו.‬ ‫-כן.‬
‫אלוהים. פיליפ.‬
‫הוא לא פוזל, לשם שינוי. מדהים.‬
‫כולה שלך, גבירתי. בצירוף ברכותיי.‬ ‫-בשבילי?‬
‫ועכשיו,‬
‫לנושא העיקרי.‬
‫בבקשה.‬
‫ספל.‬
‫ו...‬
‫קנקן תה.‬
‫ו...‬
‫צלחת למזכרת.‬
‫- יובל הכסף 1952-1977 -‬
‫ומגבת תה עם התאריכים 1952 עד 1977.‬
‫המנהלים חשבו שזה יהיה נחמד,‬
‫אם מישהו בחברה יעצב כמה מהמזכרות.‬
‫טוני, מוכשר שכמוך.‬ ‫-תמיד שמח לעזור למשפחה שלי.‬
‫באמת?‬
‫בוא נדבר על זה רגע.‬
‫אפשר לשמור גם את אלה?‬ ‫-כן, כמובן.‬
‫עכשיו, אני לא רוצה...‬
‫לחטט או להטיף לאף אחד,‬
‫על טבעם של חיי נישואים.‬
‫מניסיוני,‬
‫אנשים יודעים למצוא דרך לעשות מה שנחוץ להם‬ ‫כדי להישאר שמחים או שפויים.‬
‫לדעתי, הסכמה שבשתיקה היא הפתרון הטוב ביותר‬
‫והמצב מסתדר בסופו של דבר.‬
‫אבל לאחרונה, מרגרט כל כך אומללה‬
‫וכה אבודה,‬
‫והיא כה מאוהבת בך.‬
‫יהיה זה בלתי אחראי מצידי, כאחות גדולה ‬ ‫וכראשת המשפחה זו, אם לא אומר...‬
‫עד כמה כולנו, ובעיקר מרגרט, נשמח,‬
‫אם תוכלו להשלים שוב‬
‫ולו רק לטובת הילדים.‬
‫אני מסכים בהחלט,‬
‫וחשבתי על זה רבות.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫אבל אז... שמעתי את ההתפתחויות האחרונות.‬
‫הגבר שפגשה.‬
‫מה שהיא עושה.‬
‫איך שהיא...‬
‫מתנהלת.‬
‫על אלו התפתחויות מדובר?‬
‫הם הגיעו!‬
‫ברוכה הבאה, הוד מעלתך.‬ ‫-קולין.‬
‫לא כדאי שנתנשק.‬ ‫-לא, את צודקת.‬
‫חם לי ואני מזיעה.‬
‫שלום.‬ ‫-כן, זה בלתי נסבל, לא?‬
‫על מה אתה מדבר? מזג האוויר נפלא.‬
‫את צודקת, זה ממש גן עדן.‬ ‫-היה חם במטוס.‬
‫שלום.‬
‫אנחנו פה?‬ ‫-כן, גבירתי.‬
‫כן, תכניסו את זה לבית. ולא צריך את כל זה.‬
‫לכו, זה בסדר.‬
‫שלום, אן.‬ ‫-שלום.‬
‫איפה הילד? תעמוד בקצב. קדימה.‬
‫סליחה, יקירתי.‬ ‫-אל תפנה אליי ככה בפומבי, לעולם.‬
‫ואני אשמח שלא תקראי לי "ילד".‬ ‫-אבל אתה ילד! ילד קטן...‬
‫לאט לאט.‬ ‫-...שצריך ללמד אותו הכול.‬
‫גבירתי.‬
‫הנה הבית. "המים היפים".‬
‫נהדר.‬
‫הוא ניתן לי כמתנת חתונה.‬ ‫-קחו את זה לחדרים, בבקשה.‬
‫האירוניה היא, שהגבר היחיד שלא גרתי איתו‬ ‫בבית הזה...‬
‫הוא בעלי.‬
‫משקה, גבירתי?‬
‫כן.‬ ‫-רעיון נהדר. שנלך?‬
‫שלום.‬
‫תראו אותך!‬
‫שלום לך!‬
‫תראי, בלי ידיים!‬
‫תפסי אותי!‬
‫"אני שומע שירה ואין שם איש‬
‫אני מריח פריחה, אך העץ מקליש"‬ ‫-יפהפה.‬
‫"כל היום ריחפתי באוויר"‬
‫זה נשמע נפלא.‬ ‫-"מעניין למה"‬
‫"מעניין למה". קדימה, תצטרפו.‬
‫לא, אני לא שר.‬
‫תגבירו!‬
‫תגבירו! אני מת על השיר הזה.‬
‫אתה רוצה להגביר?‬ ‫-עד הסוף!‬
‫עושים ככה...‬
‫בואו נרקוד!‬
‫קדימה, קולין.‬
‫קולין, שד משחת!‬
‫נפלא.‬
‫נוכל לקבל עוד כיסא?‬
‫תודה רבה.‬
‫השמחה היא יצורה הפכפכה.‬
‫יש אנשים שעבורם השמחה היא שותפה קבועה,‬ ‫ואנשים אחרים לא נתקלים בה לעולם.‬
‫היא הייתה...‬
‫יצורה חמקמקה עבורי.‬
‫אבל הנה היא כאן, יושבת איתנו,‬
‫ואני מברכת אותה.‬
‫לא אזכיר לה כמה איחרה.‬
‫מי?‬
‫השמחה, יקירי.‬
‫לא חשוב.‬
‫כן, אדוני. אין בעיה.‬ ‫-בסדר.‬
‫קרם הגנה?‬
‫לא נשרפתי, נכון?‬ ‫-עוד לא.‬
‫ליתר ביטחון.‬
‫איך היא יכולה להתנהג בטיפשות כזו?‬
‫מי?‬
‫- היפהפיה והיחפן -‬
‫הוד מלכותך.‬
‫זה בכל...‬
‫"המופקרת והשנורר". "היפהפיה והיחפן".‬
‫זו לא רק אשמתה של מרגרט.‬
‫היא ניסתה לשמור על פרטיותה.‬
‫טיסה של 12 שעות‬
‫לא מאפשרת לך להתנהג כזונה.‬
‫עלייך להחזיר אותה, מיד.‬
‫זה לא יהיה קל.‬
‫הפקודות שלי לא מקובלות עליה.‬ ‫-טוב. אז אני אפקוד עליה.‬
‫מרטין, דאג לזה, בבקשה.‬
‫אתה עדיין פה?‬
‫אנו לא יודעים את כל העובדות עדיין.‬ ‫-מה זה, אם לא עובדה? זו עובדה.‬
‫זו עובדה וזו עובדה ועוד עובדה.‬
‫קראת את העיתונים?‬
‫כן.‬
‫מה קרה?‬
‫חשבתי שתשמח.‬
‫למה שאשמח?‬
‫כי עכשיו יש לנו את מה שרצינו.‬
‫מרגרט מאוהבת במישהו אחר.‬
‫זו עילה לפרידה‬
‫בדרך שתשמור על שמך.‬
‫על המוניטין שלך.‬
‫ועל העתיד שלנו.‬ ‫-ו...?‬
‫את מצפה שאקפוץ מאושר?‬
‫היא אשתי.‬
‫אם ילדיי.‬
‫עוד משהו?‬
‫לא ציפיתי למצוא אותך פה.‬ ‫-איפה היית מצפה למצוא אותי?‬
‫זה הבית שלי.‬
‫זה היה הבית שלך.‬
‫זה עדיין הבית שלי.‬
‫מה הוא עושה בו?‬
‫שלום, אדוני.‬
‫הייתי שואל אותך מהיכן האומץ לבוא הנה,‬
‫לו חשבתי שאתה אמיץ.‬
‫אבל כשאני מביט בך, ברור שאין לך אומץ כלל,‬
‫אתה סתם טיפש. קדימה, תסתלק.‬
‫שלא תעז לדבר אליו ככה.‬
‫אדבר אליו איך שארצה...‬
‫-...בבית שלי.‬ ‫-בבית שלי.‬
‫הבית שלנו, ברווזונת.‬ ‫-לא שלנו. לא עוד.‬
‫עזוב, בבקשה.‬
‫לא אעזוב.‬
‫את לא רוצה שאעזוב.‬ ‫-אני משתוקקת שתעזוב.‬
‫משתוקקת.‬
‫כמו חולה המשתוקק להסרת גידול סרטני.‬
‫תחשבי טוב על מה שאת אומרת.‬
‫לכל משחק יש גבול.‬
‫זה כבר לא משחק.‬
‫הוא ילד.‬
‫אין לו מושג איך לעשות אותך מאושרת.‬
‫ואתה עשית אותי מאושרת?‬
‫לא יכולת לאמלל אותי יותר משאמללת.‬
‫היית אומללה כשמצאתי אותך.‬
‫מכתבי האהבה הקטנים שהשארת לי בכל מקום.‬
‫"איך אני מתעב אותך? תני ואספור את הדרכים."‬ ‫"את נראית כמו מניקוריסטית יהודיה."‬
‫"את דומה לבעלת בית מלטזית."‬
‫קצת מוגזם מצד נכה מעוות לומר דברים כאלה.‬
‫כן.‬ ‫-ילד פוליו. קפיץ-קפוץ.‬
‫אימא שלו התעלמה ממנו, כי לא היה חזק מספיק,‬
‫או לא נולד כמו שצריך.‬
‫מקור למבוכה.‬
‫לא כשיר מספיק.‬
‫אם הזכרנו התעלמות, זה לא העניין, בעצם?‬
‫מרגרט השקופה, ללא תפקיד, תכלית‬
‫או חברים אמיתיים.‬
‫עליה צריך לשאול...‬
‫מה הטעם בנסיכה?‬
‫אם תלכי אחריו, אתגרש ממך.‬
‫אתה לא תעז.‬
‫אם תלכי אחריו, אוריד אותך על ברכייך!‬
‫רודי!‬
‫זה הגיל.‬
‫זה קורה לכולנו.‬
‫לא, גבירתי, זה לא רק הגיל. לא.‬
‫הדבר אובחן, יש לזה שם.‬
‫אלצהיימר.‬
‫הבחנתי בתסמינים לראשונה לפני שנתיים.‬
‫תמיד נאמתי ללא רשימות.‬
‫יש לי מעין זיכרון צילומי.‬
‫אבל יום אחד, קפאתי.‬
‫ובחודשים שלאחר מכן,‬
‫הבחנתי בנטייה לשכחנות.‬
‫עצבנות.‬
‫תעתוע.‬
‫פרנויה.‬
‫לא הייתי דואגת כל כך.‬
‫לכמה מקודמיך בתפקיד היו קשיים רציניים יותר‬
‫והם המשיכו למשול, מבלי שהציבור יחשוד בדבר.‬
‫לא, גבירתי, זה עניין של בריאות הנפש עכשיו.‬
‫אפקיד את עצמי בידי הרופאים.‬
‫ראש הממשלה, צר לי מאוד.‬
‫זה יהיה הלם נורא.‬
‫ובכן, אולי, אבל...‬
‫הלם לא נמשך יותר מ-48 שעות.‬
‫התיאבון להלם הבא גדול מדי.‬
‫אתגעגע מאוד לפגישותינו.‬
‫לא אתבייש להודות שהרעתי באופן לא חוקתי,‬
‫כשניצחת את מר הית' הפעם.‬
‫תמיד אמרתי שאת שמאלנית בליבך.‬
‫אין לזה קשר לפוליטיקה, חברתך נעימה יותר.‬
‫למרות שלא הייתי אומרת כך בפגישתנו הראשונה.‬
‫לא, חשבת שאנהג בכם בגסות.‬
‫ותראי, הסתבר שאני נאמן רגשן למלוכה.‬
‫הוד מלכותך.‬
‫ראש הממשלה?‬
‫לו מצאת לנכון להזמין את מלכתך לארוחת ערב‬ ‫במעון ראש הממשלה לפני שתעזוב,‬
‫הדבר יהא לה לכבוד.‬
‫אבל זה כבוד שניתן רק לצ'רצ'יל בשעתו.‬
‫דוכס אדינבורו ואני נרצה בכך מאוד.‬
‫כך גם גברת וילסון ואני.‬
‫מרטין?‬
‫כמות הניטראזפאם שהנסיכה לקחה הייתה...‬
‫קריטית למדי, גבירתי.‬
‫ניטראזפאם?‬
‫סם הרגעה.‬
‫הוא משמש לטיפול קצר מועד בהפרעות חרדה‬ ‫ונדודי שינה.‬
‫זאת בהתבסס על כמות האריזות הריקות שמצאנו.‬
‫האם ניתן לומר שזהו ניסיון לזכות בתשומת לב‬
‫מאשר ניסיון התאבדות של ממש?‬
‫"זעקת הלב" יותר מאשר "המתת חסד"?‬
‫שלום לך.‬
‫אני אקבל נזיפה?‬
‫לא התכוונתי לעשות את זה, למרות שאולי כדאי.‬
‫למה?‬
‫כי לזמן מסוים, אי אפשר היה לדעת מה יקרה.‬
‫ככה שמעתי.‬
‫התכוונת לזה?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אולי.‬
‫איך את מרגישה עכשיו?‬
‫עייפה.‬
‫קצת כואב לי.‬
‫היו אינפוזיות.‬
‫זה היה קצת טיפשי.‬
‫איפה רודי?‬
‫הלך.‬
‫לאן?‬ ‫-ברח לגבעות. לגבעות מרוקו, שמעתי.‬
‫וטוני?‬
‫הוא חזר ל"דבר".‬
‫ליידי סנודן העתידית, להערכתי.‬
‫אני לא טובה בזה.‬
‫במה?‬
‫גברים.‬
‫נדמה שאני מכעיסה את כולם.‬
‫טוני ואני ניפרד.‬
‫כן, זה חכם, לדעתי.‬
‫צר לי לומר, אבל זה יוביל לגירושים.‬
‫כן.‬
‫הגירושים המלכותיים הראשונים‬
‫מאז הנרי השמיני ואן מקליווס.‬
‫יש לי קצת חדשות טובות במחלקה הזו.‬
‫אלו?‬
‫אם נבחר בעיתוי הנכון,‬
‫ההודעה על פרידתכם‬
‫עשויה להישכח בשל התפטרות ראש הממשלה.‬
‫חשבתי שהוא הרגע נבחר מחדש.‬
‫או שבאמת פספסתי משהו?‬
‫בשל בריאות רופפת. אלצהיימר.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אז לכמה הגעת?‬
‫ראשי ממשלה?‬
‫מחליפו יהיה ראש הממשלה השביעי שלי.‬
‫כולנו נופלים כמו זבובים,‬
‫אבל היא ממשיכה עוד ועוד.‬
‫למען הפרוטוקל,‬
‫יש דברים רבים שאת טובה בהם, לדעתי.‬ ‫-תצייני דבר אחד בעל ערך.‬
‫את טובה בלהיות אחות.‬
‫אל תנסי להחניף לי.‬ ‫-אני לא מנסה.‬
‫מכל האנשים, בכל מקום,‬
‫את הקרובה והחשובה לי ביותר.‬
‫ואם במעשה הזה,‬
‫רצית שאדמיין לדקה אחת‬
‫כיצד ייראו החיים בלעדייך,‬
‫הצלחת.‬
‫הם יהיו בלתי נסבלים.‬
‫אז שתינו צריכות להמשיך.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב, הוד מלכותך.‬
‫בוקר טוב, הוד מלכותך.‬
‫בדרך כלל אני נכנס למרכז השידורים‬
‫מעט אחרי חמש בבוקר‬
‫וכל מה שאני רואה הוא את רכבי המאפיות,‬
‫או מנקה משרדים בדרכו לעבודה,‬
‫אבל הבוקר, למרות החשכה בחוץ,‬
‫הייתה המייה פעלתנית. סוסים רקעו ברחובות‬
‫והמונים בלבוש אדום, לבן וכחול,‬
‫נהרו לכיוון כיכר טרפלגר.‬
‫ומה לגבי אלה שנשארו ערים כל הלילה,‬ ‫בניסיונם לוודא שיוכלו לצפות בטקס מקרוב?‬
‫אנדי פרייס נמצא איתם מחוץ לארמון בקינגהאם.‬
‫אני עומד מול ארמון בקינגהאם ומתאר לעצמי‬ ‫שמכונת ה"טיסמייד" של המלכה העירה אותה.‬
‫שלום.‬
‫אני מתאר לעצמי שהיא חוזרת להכרה ונזכרת‬ ‫שזהו יום היובל למלוכתה.‬
‫זה יום מתיש כמו טקס הכתרתה לפני 25 שנה,‬
‫בכל הקשור לצד הטקסי.‬
‫אבל היא הייתה רזונת אז.‬
‫לדעתי, היום היא תתהה אם הנעליים שתנעל,‬
‫יהיו נוחות כמצופה.‬
‫מזג האוויר נראה, הייתי אומר,‬
‫יהיה יציב במהלך היום...‬
‫מה דעתך? טקס היובל?‬
‫את מוכרחה לעשות את זה.‬
‫את לא חושבת שזה יופנה נגדי?‬
‫תשאלי את עצמך, בתקופת מלוכתי,‬
‫מה באמת השגתי?‬
‫היית רגועה,‬
‫יציבה ו...‬
‫חסרת תועלת או שימוש.‬
‫זו עדיין הייתה מדינה גדולה כשהפכתי למלכה,‬ ‫והנה...‬
‫אפשר לשכוח מהתור האליזבתני השני,‬
‫עליו וינסטון דיבר.‬
‫רק התפוררות קרתה בתקופתי.‬
‫זה התפורר רק אם נאמר שכך קרה.‬
‫זה העניין במלוכה.‬
‫אנחנו מחפים על הבעיות.‬
‫ואם נהייה קולניים, מרהיבים ובטוחים מספיק,‬
‫איש לא יבחין שסביבנו, הכול מתפרק.‬
‫לכן אנחנו כאן.‬
‫לא אנחנו.‬
‫את.‬
‫את לא יכולה למצמץ.‬
‫כי אם בהופעתך יהיה אפילו רמז לסדק,‬
‫נראה שזה לא סדק, אלא תהום פעורה,‬
‫וכולנו ניפול פנימה.‬
‫אז את מוכרחה להחזיק מעמד תחת המשא הזה.‬
‫אני מוכרחה לעשות זאת לבד?‬
‫יש רק מלכה אחת.‬
‫ועכשיו, משורר החצר, סר ג'ון בטג'מן.‬
‫"אלוהים, נצור את המלכה.‬
‫בימים של התפכחות מאשלייה,‬
‫לא משנה באיזה שפל נימצא,‬
‫כדי להדליק אש בנפשנו וכדי להוות לנו השראה,‬ ‫אלוהים נתן לנו את מלכתנו.‬
‫היא עלתה, צעירה ויפהפיה,‬
‫לכס מלכותו של אביה האהוב.‬
‫שלווה, אדיבה ויפהפיה,‬
‫היא כעת מולכת בזכות עצמה.‬
‫ו-25 שנים אחר כך, כה בוטחת מלכותה,‬
‫ארועינו הגדולים, גדולים יותר, הודות למלכה.‬
‫שכן מלכתנו ונתיניה, מאוחדים עוד וחופשיים,‬
‫מדנדנים בעוז מכל צריח, לכבוד יובל השנים."‬
‫תרגום כתוביות: גיא ברדך‬