SERIÁL NETFLIX
Dělej!
Jo! Do útoku!
ALEXANDRIE, EGYPT, 1946
Podrž si ho.
Přihraj, Mou Mou!
Rozhodčí!
Faul!
Gól! Britská armáda proti domácím 3:2!
To je děs. Pojď.
Vstávej.
Prevíti.
- Jak to jde, drahá? - Je dost horko.
- Snad přijedou na čas. - Snad.
- Díky. - Můžeme?
Díky, Sydney.
Připravena, lásko?
Díky, drahoušku.
Přistupte blíž!
- Povezeš je ze Skotska? - Jo.
Čau, krásko.
Chybělas mi.
Opatrně.
Zbytečně ztrácíš čas.
Moje sestra není ani zdaleka tvoje liga.
Tak proč se na mě pořád dívá?
Coca-Cola!
Protože se snaží zjistit, proč to tu páchne jako na rybím trhu.
Škoda že ti před ní nemůžu jednu vrazit.
Jak se jmenuješ?
Mohamed Fayed.
Kolik za den prodáš lahví?
Padesát.
Když je dobrý den, tak i 60.
Jsme nejlepší prodejci v Alexandrii!
Coca-Cola! Přistupte blíž!
Co bys řekl tomuhle?
Já ti jich prodám tisíc.
Výdělek si rozdělíme.
Sedmdesát ku třiceti. V můj prospěch.
Nechceš rovnou shrábnout všechno?
Osvěžující limonáda!
Tak jo.
Padesát na padesát.
Vidíš? Já hned věděl, že ti to pálí.
- Kdo je to? - Nějaký král z Anglie.
Viděli jsme krále.
Anglického krále.
Eduarda.
On ale není král.
Kdysi byl, jenže pak se vzdal trůnu.
Kvůli té své Wallis Simpsonové.
Ta dnes mávala na Mohameda.
Neuhranula tě?
Ne.
Něco vám o Britech povím.
Od roku 1882 okupují naše území. Podrobili si nás.
Zneuctili naše zákony.
Pošlapali naše svobody. Naši důstojnost.
K nim ale nechovám největší nenávist. Víte, koho nenávidím nejvíc?
Egypťany, kteří vzhlíží k Britům jako k bohům.
Silná slova
slabého muže.
Řadového školního inspektora bez ambicí.
Neustále Brity proklíná.
Dokázal by se jim ale vyrovnat?
Já se jim chci vyrovnat. Chci být jako oni. Mocný jako oni.
A na britské krále a královny se dívá jako na bohy,
protože oni jsou bohové.
Díky, Sydney.
Docela jsem si ho oblíbil.
Koho?
Sydneyho.
Když jsem ho najímal, měl jsem pochybnosti.
Bál jsem se, že nám bude jeho přítomnost neblaze připomínat náš pobyt na Bahamách.
Náš útěk z Anglie. Naše vyhnání z domova.
Ale jdi ty. Práci guvernéra jsi přece miloval.
Miloval jsem tamní klima. Práci ne.
Třírohý klobouk s labutími brky rozhodně není totéž co koruna.
Každopádně se mi líbí, jak pracuje.
Pokud nebudeš nic namítat,
zeptal bych se našeho bahamského přítele,
zda by u nás nechtěl zůstat nastálo.
Nejsem proti, drahoušku.
Sydney.
Napadlo nás tady s vévodkyní,
jestli bys nechtěl zůstat s naší malou rodinou tak nějak natrvalo.
Ty jsi skutečný dar od Boha.
Slibuju, že budu tím nejlepším otcem na světě.
My dva spolu
dobudeme celý svět.
Společně.
Otec a syn.
Společně.
Jen ty a já.
Budeš se jmenovat Emad El-Din Mohamed Abdel Mena’em Fayed.
Ale já ti budu říkat…
Dodi.
PAŘÍŽ, FRANCIE
Znáš se s mým otcem?
Ne. Zatím jsem neměla tu čest.
Drahý synu.
Moc rád tě vidím.
I já tebe, tati.
Pojďte prosím za mnou, pánové.
Paní prezidentko,
nyní si vyslechneme konečnou nabídku rodiny Fayedů.
Vítám vás, pane Fayede.
Vyslovuji to správně? Fayed?
Al-Fayed.
Raději se ptám, protože vy jste jedna velká záhada.
Jeden den slyším, že jste Saúd, pak zase, že jste z Kuvajtu…
Rodina Al-Fayedů pochází z Egypta.
Z kolébky civilizace.
Slyšela jsem, že vy ani vaši bratři nemáte s hotely žádné zkušenosti.
Ani s výstavbou nemovitostí.
Navíc je na vás vypsaná odměna kvůli provizním prodejům na Haiti.
Prosím vás, madam, neposlouchejte, co se kde šušká,
a soustřeďte se na naši nabídku.
18,6 milionu dolarů.
To je výrazně víc, než co nabízejí ostatní zájemci.
Ano, ale oni ty finance mají.
Zatímco o vás se povídá,
že lítáte po londýnských a švýcarských bankách
a s prominutím žebráte o peníze.
A že vás všichni odmítají, protože vědí, jakou máte pověst.
Musím přiznat, že jsem velmi zklamán.
Doufal jsem, že se tady dočkám důstojného zacházení.
Co mám ještě udělat?
Přicházím se zárukami z Lazardovy banky.
Nabízím vám víc než ostatní…
…abych zachránil hotel…
…který už nemůže spoléhat na svou pověst a krásu…
…a který ve velkém přichází o klientelu.
Přišel jsem slavný hotel Ritz zachránit.
Je totiž impozantní.
Je to má láska.
Chci z něj znovu udělat…
…ten nejlepší hotel na světě.
Ale bohužel…
…se tady setkávám jen s opovržením a diskriminací.
Odcházíme.
Mohli jste být partnery.
Mrzí mě, že jste zvolila opak.
Děkujeme.
Pane Al-Fayede, počkejte.
Počkejte.
Gratuluji vám, pane Al-Fayede.
Díky, madam.
A kdo je tohle?
Heini.
Je to Finka.
Tak dokonalé stvoření jsem v životě neviděl.
A kdo je tamhleto?
To je Jacques Chirac.
Starosta Paříže.
Ten ne. Myslel jsem tamhle toho.
Okamžitě ho vyhoď.
Snažím se hotelu Ritz vrátit jeho ztracené renomé, ne ho zničit.
Ať už ho tady nikdy nevidím.
Jde vám to!
Udělal jsem, co jsi chtěl. Je pryč.
Škoda. Měl jsem ho rád.
Jmenuje se Sydney Johnson.
A co já s tím?
Je to zajímavý člověk.
Třicet let byl komorníkem bývalého anglického krále Eduarda VIII.
Pane Johnsone, prosím, pojďte dál.
Vy jste vážně pracoval pro anglického krále?
Pracoval jsem pro Jeho Výsost vévodu z Windsoru.
Poté co se jako král Eduard VIII. vzdal trůnu.
Ano.
Vévoda byl jednou i v Alexandrii.
To byla moje první zámořská cesta s Jeho Výsostí.
Pak mě požádal, abych k němu nastoupil nastálo,
a přivezl si mě sem do Paříže.
Jako komorníka?
Ano, pane.
Jako v Údolí králů.
- Pane? - Ale nic. To je v Egyptě.
Povězte mi, co všechno ta práce obnášela.
Co jste pro něj dělal?
Všechno.
Staral jsem se mu úplně o všechno.
Od chvíle, kdy ráno otevřel oči, až do momentu, kdy je večer zavřel.
A jak mohl člověk, promiňte mi tu drzost, vašeho původu vědět,
co takový bývalý anglický král potřebuje?
Já to nevěděl.
Všechno mě naučila Jeho Výsost.
S ohromnou trpělivostí a laskavostí.
A naučíte to teď vy mě?
Z jaké pozice?
Jako můj komorník.
Britská společnost je ta nevybranější společnost na světě.
Britské způsoby a obyčeje hrají ve světě prim.
S vaší pomocí budu brzy i já oním vzácným úkazem,
pravým anglickým džentlmenem.
Jestli chceš rozumět Angličanům,
budeš si muset načíst dobrý tucet spisovatelů.
P. G. Wodehouse.
Rudyard Kipling.
P. G. Wodehouse.
Rudyard Kipling.
Charles Dickens.
Střelecké deníky plukovníka Petera Hawkera.
Čaj o páté není něco, co chcete rychle odbýt, pane Mohamede.
Je to rituál. Máte si ho vychutnat.
Za takový způsob nalévání by tě vévodkyně pěkně hnala.
Do města jednoduchý večerní oblek. Tmavě modrý, nikdy černý.
Na venkov džíny a košili. Nenucenost a ležérnost.
Na golf káro a manšestr.
Červenou kšiltovku a vždy…
Vždy a všude…
Ponožky.
Každé ráno budou srolované a připravené k navlečení.
Co se týče oddechových aktivit, je třeba vybrat si tu svoji.
Angličané jsou od přírody krvežízniví lovci,
ale já jsem spíš vášnivým hráčem golfu.
Vášnivým, leč nepříliš talentovaným.
Předseda deseti golfových klubů.
Sydney!
Odpalovat ho učil slavný šampion Percy Boomer.
Zdravíčko.
Trojnásobný vítěz světového turné,
autor řady knih a nejlepší učitel v celé Evropě.
Percy mi vyladil nápřah s pomocí sekvenční fotografie.
Královským sportem číslo jedna je pólo.
Tam se navazují známosti a přátelství na celý život.
A proto tady Dodi už vášnivým hráčem póla je.
Vášnivým, leč ne příliš talentovaným.
V britské společnosti vše začíná a končí královskou rodinou.
Budete-li vídán v jejich blízkosti, získáte-li si jejich důvěru,
budete mít všude dveře otevřené.
S dovolením jsem vám vybral sako s vyšším vypasováním,
kterému dával přednost i vévoda,
neboť mu mírně prodlužovalo nohy.
Měl dojem, že byl pak na fotografiích vyšší.
Díky, Sydney.
Velmi slušivé, pane.
Lindenburg byl drezurován v Berkshire. Pochází z dlouhé rodové linie medailistů.
Doufá, že si svou laťku udrží.
- Velmi chytré. - Ano.
- Zdravím. - Mohu vidět průkaz totožnosti?
- Cože? Mám členskou vstupenku. - Potřebujeme průkaz.
Pan Al-Fayed je novým členem.
Dobrá.
- Můžete ustoupit, pane? - Ano.
- Pánové by rádi prošli. - Díky.
Děkujeme.
Obávám se, že dovnitř mohou jen členové.
Děkuji.
Ty lístky mě stály majlant.
Měl jsem sedět v blízkosti královny.
Kdo je to tam?
Pan Tiny Rowland.
Většinový vlastník obchodního domu Harrods a sponzor této akce.
Má výsadní právo sedět vedle královny.
Dobrou noc, zlato.
Popřej dobrou tatínkovi.
Ty moje zlatíčko.
Dobrou.
Dobrou noc, můj krásný synku.
Chceš, abychom koupili obchod?
Harrods je mnohem víc než jen obchod.
Sydney.
Harrods je součástí národního ducha,
základním kamenem britské identity.
Vlastnit ho je jako vlastnit londýnský Tower nebo Westminsterské opatství.
Je to nejslavnější obchodní dům na světě.
Když ho koupíme, získáme zároveň i konexe, moc a respekt.
Vynese nás na vrchol britské společnosti.
Mezi jeho klientelu patří i samotná královská rodina.
Otevře nám cestu k britským pasům
a k občanství.
Kolik?
Šest set milionů liber.
Doufám, že zbyde dost i na moje plány.
A ty jsou?
- Založit produkční fond na financování… - Čeho?
Hraných filmů.
Našel jsem ideální partnery.
Ty nejlepší, nejtalentovanější lidi se skvělými kontakty.
A co máš ty?
Jak to myslíš?
Oni mají talent a odborné znalosti.
Co máš ty?
Peníze.
Máš houby!
To já mám peníze.
Co máš ty?
Tohle není fér.
Mám nápady.
Mám instinkt a mám právo!
Právo na co? Já ti dám právo!
Jistěže mám právo!
Mám právo rozvíjet svoje podnikatelské nápady,
nejenom ty tvoje!
Neustále mi opakuješ, že se mám postavit na vlastní nohy.
Tak proč mi pod ně házíš klacky?
Nedělej mi to.
Stop!
Co je tohle za scénu? Kde jsou nějaká děvčata?
Ten film není o holkách.
- Je o mladém židovi… - O židovi?
To nemůžeš točit o něčem jiném?
Ten člověk bojuje proti rasovým a režimním předsudkům.
V roce 1924 vyhrál olympijské zlato ve sprintu na 100 metrů.
Vážně? A to je celé?
Je to inspirativní příběh.
O outsiderovi, který se stane insiderem.
To zní dobře.
Dalším soutěžním snímkem jsou Dobyvatelé ztracené archy
produkčních společností Lucasfilm a Paramount
a producenta Franka Marshalla.
Dále zde máme Ohnivé vozy
společností Enigma Production,
Ladd Company, Warner Bros. a producenta Davida Puttnama.
A posledním, pátým nominovaným filmem jsou Rudí
od JRS Productions, Paramountu
a producenta Warrena Beattyho.
Dámy a pánové, vítězí film…
Ohnivé vozy!
My jsme vyhráli!
Já jsem vyhrál! Vyhráli jsme!
Vyhráli jsme!
Na půl minuty chci být Bette Midlerová.
Musím poděkovat… Nevím, kde začít.
Děkuji kamarádovi Sandymu Liebersonovi, který to celé umožnil,
všem lidem z 20th Century Fox,
Mohamedu a Dodimu Fayedovým, našim zachráncům, za štědrou podporu.
Mockrát vám děkuju.
HARRODS OVLÁDLI ZA 600 MILIONŮ LIBER EGYPŤANÉ
TINY PRODAL SVŮJ PODÍL V HARRODS ARABŮM
Copak je?
Máme Oscara,
máme Harrods,
a ty se mračíš.
Proč?
Omlouvám se, pane.
Ale právě jsem dostal zprávu,
že vévodkyně z Windsoru…
Zemřela dnes ráno.
Tři měsíce před 90. narozeninami.
Srdeční selhání.
Posledních osm let nevycházela z domu.
Měla těžkou artritidu.
Trpěla pomatením smyslů.
Potravu přijímala hadičkami.
WALLIS VÉVODKYNĚ Z WINDSORU 1896–1986
Teď už ji nic netíží.
Bude pohřbena u Frogmoru,
vedle Jeho královské Výsosti.
Jen seď.
Byl to moc krásný dům.
Plný lásky.
Po vévodově smrti začal chátrat.
A nakonec,
stejně jako sama vévodkyně,
sešel úplně.
Smutný pohled.
Stropem sem zatéká.
Stěny jsou černé od sazí.
Nejdražší nábytek zničený.
Přitom tu bylo tolik štěstí.
Co je tohle?
Katalogová čísla.
Veškerý vévodův a vévodkynin majetek,
její šperky, jeho oblečení,
jeho psací stůl plný velmi důvěrných písemností,
včetně jeho deníků,
bude prodán v aukci.
Copak to nepřipadne královské rodině?
Ne, pane.
Osud tohoto domu i všeho, co v něm je,
je nyní v rukou francouzských úřadů.
Když jsem viděl, v jakém stavu se to sídlo nachází,
prohlásil jsem, že peníze nejsou překážkou.
Bude mi velkou ctí a potěšením ho zrenovovat.
Bydlel zde bývalý anglický král.
Dům má velkou historickou hodnotu.
Je mi jedno, kolik to bude stát. Bude to můj dar britské královské rodině.
KRÁL
Celá renovace trvala tři roky
a byla velmi nákladná.
A nyní vás pan Al-Fayed do svého zrenovovaného paláce,
jemuž říká Vila Windsor,
zve na návštěvu.
Opovaž se.
Neměla jsem důvod tam jezdit, když strýc žil,
natož pak teď po jeho smrti.
To jsme si také říkali.
V tom domě se ale nachází řada velmi cenných věcí,
v té jeho Vile Windsor,
které by podle nás měly být vráceny Koruně.
Jako například?
Obraz Princátko od holandského mistra.
Ten patří do královské sbírky.
- Vévodův Podvazkový řád. - Ten by se do ní měl také vrátit.
Perly královny Marie.
Ty jsou…
Moje.
Tou nejdůležitější věcí je ovšem vévodův psací stůl,
v němž je uložena veškerá jeho postabdikační korespondence.
A jeho deníky.
Jeho královská Výsost upřímností nikdy nešetřila.
Také dokumenty ze Španělska a Portugalska, na jejichž neutrálním území trávil válku
a kde se s vévodkyní často zdržoval ve společnosti nacistů,
kteří o něm uvažovali jako o možném loutkovém králi…
Ano. Děkujeme, Roberte. To…
To stačí.
Jak tohle nejlépe vyřešit?
Na návštěvu?
Bude mi velkou ctí.
Kdy?
Ano.
Výborně.
Ano, díky.
Těšíme se.
Královnin osobní tajemník.
Já věděl, že ji tady jednou přivítáme.
Hora jde konečně k Mohamedovi.
Kde je Dodi?
Ať přijede.
Pane Al-Fayede.
Jsem zde jménem Jejího Veličenstva.
Je mi velkou ctí, pane.
Abdikační stůl.
Židle.
Korunka prince z Walesu.
Podvazkový řád.
Princátko.
Co vévodovy deníky a fotografie?
Dopisy a písemnosti?
Jestli chcete královnu opravdu velmi potěšit,
tak jí je odevzdejte.
Že jsem tak smělý…
Ať už si myslíte cokoliv,
dovedu si představit, že se to příliš neliší od toho,
jak o královské rodině smýšlel vévoda.
O čem to mluvíš?
Mohamed Al-Fayed právě velmi potěšil anglickou královnu.
MORFIUM
SYDNEY JOHNSON KRÁLŮV KOMORNÍK
Máme zde poslední sestavu parkurových skoků…
To je moc dobře.
Kdo je to?
Pan Al-Fayed, majitel obchodního domu Harrods
a pařížské Vily Windsor.
Ach tak.
Tentokrát za ním raději půjdu.
Mohla byste.
Navíc to od vás jakožto sponzor dnešní akce očekává.
- Ahojky. - Ahojky.
A je tady i Porchie.
Porchie.
Nemohl byste se o něj v tom případě…
postarat vy?
Madam.
Díky.
Asi jsme na sebe zbyli.
Vaše královská Výsosti.
Je mi jasné, že za královnu jsem slabá náhrada.
Hezký polštář z Harrods.
A taška plná dárků.
Speciální dárky pro paní šéfovou?
Ne že by to k něčemu bylo.
Šéfová je na mě zjevně alergická.
- Tak to jsme dva. - Ale jděte.
Úplně mě přehlíží. Proto jsem dnes tady.
Abych si u ní šplhla.
Pěkně si mě v tom trénuje.
Diana.
Mohamed. Ale vy mi musíte říkat Mou Mou.
Proč vám musím říkat Mou Mou?
Tak mi totiž říkají přátelé.
Už jsme přátelé?
- To šlo rychle. - Moc rychle?
Možná maličko.
Jsem přítel vašeho otce, lorda Spencera.
- Já vím. - A také lady Raine.
Mojí zlé macechy?
- Víte, jak se říká jí? - Ne.
Švajne Raine.
A co vaše přezdívka, Mou Mou?
Váš nápad?
Vypadáte, že byste mohl vymýšlet vtipné přezdívky.
Ne.
Tu mi vymyslel můj otec.
- A ten se jmenoval jak? - Ali Ali.
- Ali Ali? - Ano.
U vás v rodině se říká všechno dvakrát dvakrát?
Ne ne.
- Zjevně jo jo, Mou Mou. - Už dost.
Musíme být vážní. Je tady modrá krev.
No jo. Někde.
Daleko od vás.
Ačkoliv jste za to vyplázl balík.
- Stálo vás to hodně? - Celé jmění.
Zajímají vás vůbec koně?
Ani v nejmenším.
Ani mě ne.
Tady ho máme.
- Smím vám představit syna Dodiho? - Vaše Výsosti.
Dodi Dodi? Nebo jen Dodi?
- Co? - To byl vtip vtip.
A vtipný vtipný.
Aha.
Připojíš se k nám?
Nemůžu. Jsem tu s přáteli.
Těšilo mě.
A teď se podíváme, co jste přinesl královně za dárečky.
Hodinky?
Drahé hodinky.
Vy jeden šplhoune.
Stříbrné pero?
Vypadá to, že to klaplo.
Bála jsem se, že to ode mě bude nezdvořilé, ale zdá se…
- Ti dva se hledali. - Úplně.
Zasej semínko prosté laskavosti,
a vyroste ti obrovský strom štěstí.
- Co je tohle? - Nemám šajna.
Překlad titulků: Irena Křiváková