‎UN SERIAL NETFLIX
‎Haide!
‎Da! Centrează!
‎ALEXANDRIA, EGIPT, 1946
‎Ține-l!
‎Pasează, Mou Mou!
‎Arbitrule!
‎Fault!
‎Gol! 3 la 2 pentru armata britanică!
‎Penibil! Haide!
‎Hopa sus!
‎O mână de hoți!
‎- Cum te simți, draga mea? ‎- E arșiță.
‎- Sper să sosească la timp. ‎- Da.
‎- Mersi! ‎- E-n regulă?
‎Mulțumesc, Sydney.
‎Ești gata, draga mea?
‎Mulțumesc, dragule!
‎- Veniți aici! ‎- Coca-Cola!
‎- Aduceți din Scoția? ‎- Da.
‎Salut, frumoaso!
‎Mi-ai lipsit.
‎Ai grijă!
‎E sora mea. ‎Nu și-ar bate capul cu unul ca tine.
‎Nu-i de nasul tău.
‎Atunci de ce se holbează la mine?
‎Coca-Cola!
‎Probabil că i-a duhnit a pește ‎din direcția ta.
‎Dacă nu era sora ta, te făceam praf.
‎Cum te cheamă?
‎Mohamed Fayed.
‎Câte sticle vindeți pe zi?
‎Uneori 50. În zilele bune, 60.
‎Suntem cei mai tari vânzători din oraș.
‎Coca-Cola! Veniți să vă răcoriți!
‎Ia ascultă!
‎Îți cumpăr o mie de sticle.
‎Și împărțim profitul.
‎Șaptezeci-treizeci pentru mine.
‎De ce nu păstrezi tu toți banii?
‎Fie!
‎Împărțim pe jumătate.
‎Știi ce? Mi-am dat seama că ești deștept ‎de când te-am văzut prima dată.
‎- Ce-i cu agitația asta? ‎- E un rege britanic.
‎Azi l-am văzut ‎pe regele Eduard al Marii Britanii.
‎Nu e regele. ‎E fostul rege, care a abdicat.
‎Pentru curva lui americană, Wallis.
‎Ea i-a făcut cu mâna lui Mohamed.
‎- Te-a vrăjit? ‎- Nu.
‎Să-ți povestesc despre britanici, ‎că văd că te bucuri să vezi regi.
‎Britanicii ne ocupă teritoriul din 1882.
‎Și-au bătut joc de legile noastre.
‎Ne-au răpit libertățile și demnitatea.
‎Britanicii sunt mârșavi, ‎dar știi cine e și mai rău?
‎Egiptenii care îi consideră zei.
‎Cuvinte puternice de la un om slab.
‎Un inspector școlar lipsit de ambiție.
‎Îi blestemă pe britanici.
‎Dar e capabil să le devină egali?
‎Eu vreau să fiu ca ei, să am puterea lor.
‎Zice că îi considerăm zei?
‎Asta și sunt.
‎Mulțumesc, Sydney!
‎M-am atașat de el.
‎- De cine? ‎- De Sydney.
‎Eram circumspect când l-am angajat.
‎M-am gândit că prezența lui ‎ne va aduce aminte de Bahamas.
‎De exilul din Anglia, surghiunul de acasă.
‎Recunoaște că ți-a plăcut ‎să fii guvernator!
‎Mi-a plăcut clima, nu slujba.
‎O pălărie cu pene de lebădă
‎nu e tocmai o coroană.
‎Dar mă impresionează munca lui.
‎Și, dacă ești de acord,
‎o să-l întreb pe amicul nostru dacă…
‎Dacă vrea slujba permanentă.
‎N-am nimic împotrivă, dragule.
‎Sydney!
‎Eu și ducesa ne întrebam dacă ți-ai dori
‎să te alături familiei noastre ‎pe termen lung.
‎Ești un adevărat dar dumnezeiesc.
‎Promit că voi fi ‎cel mai bun tată din lume.
‎Mână în mână…
‎vom cuceri lumea.
‎Împreună.
‎Tatăl și fiul.
‎Împreună.
‎Întotdeauna.
‎Numele tău va fi Emad El-Din ‎Mohamed Abdel Mena'em Fayed.
‎Dar îți voi spune…
‎Dodi.
‎PARIS, FRANȚA
‎L-ați cunoscut pe tatăl meu?
‎Nu am avut plăcerea.
‎Fiule!
‎- Mă bucur să te văd. ‎- La fel, tată.
‎Pe aici, domnilor.
‎Doamnă președintă, vom asculta ‎ultima ofertă, de la familia Fayed.
‎Bun-venit, domnule Fayed!
‎V-am spus numele corect? Fayed?
‎Al-Fayed.
‎Vă întreb fiindcă sunteți ‎un individ foarte misterios.
‎Aud că sunteți saudit, ‎apoi că sunteți din Kuweit.
‎Familia Al-Fayed se trage din Egipt.
‎Leagănul civilizației.
‎Am auzit că dumneata și frații dumitale ‎nu ați mai deținut hoteluri.
‎Nici imobiliare.
‎Și că vă caută vânătorii de recompense
‎pentru afacerile făcute în Haiti.
‎Vă rog, doamnă, ‎nu plecați urechea la bârfe
‎și concentrați-vă pe oferta noastră.
‎18,6 milioane de dolari.
‎Întrece ofertele rivalilor.
‎Banii lor sunt garantați.
‎În schimb, auzim povești
‎cum că ați mers pe la toate băncile ‎din Elveția și Londra.
‎Scuzați că o spun… cerșind bani.
‎Iar toate băncile v-au refuzat ‎din cauza reputației dv.
‎Madame Ritz…
‎Trebuie să-mi mărturisesc dezamăgirea.
‎Mă așteptam să fiu judecat ‎după meritele mele.
‎Ce trebuie să fac?
‎Am venit cu garanții de la banca Lazard.
‎Cu mai mulți bani ca oricine…
‎să salvez un hotel…
‎care nu se mai poate baza ‎pe reputația sau frumusețea sa.
‎Iar clienții îl abandonează în masă.
‎Am venit să salvez marele Ritz.
‎Deoarece este grandios.
‎Îl iubesc.
‎Vreau să îl fac din nou…
‎cel mai mare hotel din lume.
‎În schimb…
‎ne tratați cu dispreț și discriminatoriu.
‎Puteați să vi-l faceți aliat.
‎Regret că ați ales altfel.
‎Mulțumesc!
‎Dle Al-Fayed, așteptați!
‎Așteptați!
‎Felicitări, dle Al-Fayed!
‎Dumnezeule! Cine e?
‎O cheamă Heini.
‎E din Finlanda.
‎Nu mi-a mai fost dat să văd ‎așa o ființă desăvârșită.
‎Cine e ăla?
‎E Jacques Chirac.
‎Nu el. El!
‎Dă-l afară!
‎Încerc să restabilesc reputația hotelul, ‎nu să o stric de la redeschidere!
‎Așa!
‎Am făcut cum ai cerut. A plecat.
‎Păcat, fiindcă îl plac.
‎- Îl cheamă Sydney Johnson. ‎- Nu numele mă deranja.
‎E un tip interesant.
‎A fost valetul personal al fostului rege ‎Eduard al VIII-lea timp de 30 de ani.
‎Dle Johnson, intră, te rog!
‎E adevărat că ai lucrat ‎pentru regele Angliei?
‎Am lucrat ‎pentru Alteța Sa Ducele de Windsor
‎după ce a abdicat ‎ca regele Eduard al VIII-lea, da.
‎Știi că a vizitat Alexandria odată?
‎A fost prima vizită oficială ‎alături de Alteță,
‎apoi mi-a cerut ‎să lucrez cu dânsul permanent
‎și m-a adus aici, la Paris.
‎- Ca valet? ‎- Da, domnule.
‎Valetul regelui!
‎- Domnule? ‎- E o chestie egipteană, lasă!
‎Spune-mi, ce presupunea slujba ta?
‎Ce ai făcut pentru el?
‎Totul.
‎M-am îngrijit ‎de toate aspectele vieții sale,
‎de când deschidea ochii dimineața ‎și până când îi închidea noaptea.
‎Cum a putut cineva, iartă-mă, ‎cu originile tale,
‎să știe care sunt nevoile ‎unui fost rege al Angliei?
‎Nu știam.
‎Alteța Sa m-a învățat totul,
‎cu mare răbdare și bunăvoință.
‎Mă vei învăța și pe mine?
‎- În ce calitate? ‎- Ca valet personal.
‎Societatea britanică e ‎cea mai rafinată din lume.
‎Manierele și tradițiile britanice ‎conduc lumea.
‎Cu ajutorul tău, voi deveni ceva rarisim, ‎un gentleman britanic.
‎Trebuie să citești anumiți scriitori ‎dacă vrei să-i înțelegi pe britanici.
‎PG Wodehouse.
‎Rudyard Kipling.
‎PG Wodehouse.
‎Rudyard Kipling.
‎Charles Dickens.
‎Jurnalele colonelului Peter Hawker.
‎Ceaiul de după-masă nu este o activitate ‎pe care să o zoriți.
‎Este un ritual ce trebuie savurat.
‎O s-o încurci ‎dacă te prinde ducesa turnând ceaiul așa.
‎Pentru Londra, o jachetă, ‎albastru-închis, niciodată neagră.
‎La țară, blugi și cămăși. ‎Libertate de mișcare.
‎Catifea și carouri la golf.
‎O șapcă de baseball roșie și întotdeauna…
‎Oriunde ați fi…
‎Șosete.
‎Rulate în fiecare dimineață, ‎gata de tras pe picior.
‎Este important să dețineți o pușcă.
‎Englezii sunt un soi însetat de sânge, ‎dar golful…
‎Acesta este un joc de care sunt pasionat.
‎Pasionat, dar nu foarte talentat.
‎Căpitan la zece cluburi de golf.
‎Sydney!
‎A învățat mișcarea ‎de la marele campion Percy Boomer.
‎Bună ziua!
‎Triplu campion, autor al mai multor cărți
‎și cel mai bun profesor din Europa.
‎Percy mi-a ajustat lovitura ‎filmându-mă cadru cu cadru.
‎Desigur, sportul regal este poloul.
‎Acolo se fac relații și prietenii ‎care țin o viață întreagă.
‎Din acest motiv, ‎Dodi e un jucător de polo pasionat.
‎Pasionat, dar nu prea talentat.
‎Totul în societatea britanică ‎ține de familia regală.
‎Dacă sunteți văzut alături de ei, ‎dacă au încredere în dv…
‎Toate ușile vi se vor deschide.
‎Mi-am permis să vă scurtez jacheta.
‎Cum o purta ducele.
‎Ca să păreți un pic mai înalt.
‎Ducele considera ‎că așa pare mai impozant în fotografii.
‎Mulțumesc, Sydney!
‎Sunteți foarte chipeș.
‎Instruită în Berkshire,
‎Lindenburg se trage ‎dintr-un lung șir de cai medaliați
‎și speră să fie pe măsură.
‎- Interesant! ‎- Da.
‎- Bună ziua! ‎- Ne arătați actul de identitate?
‎- Ce? Am legitimația. ‎- Ne trebuie actul de identitate.
‎Dl Al-Fayed este un membru nou.
‎Bine.
‎- Faceți loc, vă rog? ‎- Da.
‎- Vin niște gentlemeni. ‎- Mulțumesc!
‎Mulțumesc!
‎Nu puteți intra dacă nu sunteți membru.
‎Mulțumesc!
‎Am plătit o avere pentru legitimații. ‎Mi-au spus că voi fi aproape de regină.
‎Cine e acolo?
‎Dl Tiny Rowland.
‎Acționarul majoritar al Harrods ‎și sponsor al evenimentului.
‎Este privilegiul său să stea lângă regină.
‎Noapte bună, dragule!
‎Spune-i „pa” lui tati!
‎Scumpul meu!
‎- Noapte bună! ‎- Noapte bună!
‎Noapte bună, frumosul meu fiu!
‎Vrei să cumpărăm un magazin?
‎Harrods e mult mai mult decât un magazin.
‎Sydney.
‎Harrods este parte integrantă ‎din sufletul națiunii
‎și surprinde esența spiritului britanic.
‎E ca și cum ai deține Turnul Londrei ‎sau Westminster Abbey.
‎E cel mai faimos magazin universal.
‎Ca proprietari, vom dobândi trecere, ‎putere și respect.
‎Vom fi în inima societății britanice.
‎Până și familia regală cumpără de acolo.
‎Asta înseamnă că vom dobândi ‎pașaportul și cetățenia britanice.
‎Cât?
‎Șase sute de milioane de lire.
‎Sper să-mi rămână destul ‎să fac ce îmi doresc.
‎Anume?
‎- O firmă de producție, să finanțez… ‎- Ce?
‎Filme.
‎Am găsit partenerii perfecți.
‎Cei mai buni, ‎cu relații și talent de talie globală.
‎Și tu ce ai?
‎Cum adică?
‎Ei au talentul și competențele.
‎Tu ce ai?
‎- Bani. ‎- Ba pe naiba!
‎Eu am bani. Tu ce ai?
‎Ești nedrept.
‎Am idei.
‎Am instincte și am dreptul!
‎Ce drept? I-auzi la el!
‎Sigur că e dreptul meu!
‎E dreptul meu să aduc idei noi, ‎nu să le ascult doar pe ale tale!
‎Mereu spui că vrei să fiu independent ‎și să te fac mândru.
‎De ce mi-o tai din scurt când încerc?
‎Tăiați!
‎E un platou de filmare? Unde sunt fetele?
‎Filmul nu e despre fete.
‎- E despre un evreu tânăr… ‎- Un evreu?
‎Nu puteai face un film pe altă temă?
‎Bărbatul ăsta luptă cu rasismul ‎și alte prejudecăți sociale.
‎Câștigă cursa de 100 de metri ‎la Olimpiada din 1924.
‎Serios? Din asta iese un film?
‎E o poveste motivantă.
‎În care străinul… este acceptat.
‎Îmi place cum sună.
‎Urmează ‎Căutătorii Arcei pierdute,
‎o coproducție Lucasfilm și Paramount.
‎Producător: Frank Marshall.
‎Urmează‎ Carele de foc,
‎Enigma Production Limited.
‎Ladd Company, Warner Brothers.
‎Producător: David Puttnam.
‎Al cincilea film nominalizat este‎ Roșii,
‎JRS Production, Paramount.
‎Producător: Warren Beatty.
‎Doamnelor și domnilor, câștigătorul este…
‎Carele de Foc!
‎Am câștigat!
‎Eu am câștigat! Noi am câștigat!
‎Am câștigat! Noi…
‎Aș vrea să fiu Bette Midler ‎măcar 30 de secunde.
‎Nu știu cui să mulțumesc mai întâi.
‎Bunului meu prieten, Sandy Liebersnon, ‎care a făcut totul posibil,
‎tuturor de la 20th Century Fox,
‎lui Mohamed și Dodi Fayed, ‎care și-au riscat banii pe ideile mele.
‎Vă mulțumesc din suflet!
‎EGIPTENII CONTROLEAZĂ HARRODS ‎CU 600.000.000 DE LIRE
‎ARABII ACHIZIȚIONEAZĂ HARRODS
‎Ce s-a întâmplat?
‎Avem un Oscar, avem Harrods…
‎și tu ești posomorât.
‎De ce?
‎Îmi pare rău, domnule.
‎Tocmai am primit vești.
‎Ducesa de Windsor…
‎A murit azi-dimineață.
‎Cu trei luni înainte de a împlini ‎90 de ani.
‎De insuficiență cardiacă.
‎A stat închisă în casă opt ani.
‎Doborâtă de artrită.
‎Suferea de tulburări psihice.
‎O hrăneau mai mult printr-un tub.
‎WALLIS ‎DUCESĂ DE WINDSOR 1896-1986
‎Acum se odihnește în pace.
‎Va fi îngropată la Frogmore.
‎Lângă Alteța Sa Regală.
‎Ia loc!
‎Era o casă foarte frumoasă.
‎Plină de dragoste.
‎După moartea ducelui, a fost neglijată.
‎În cele din urmă…
‎ca și ducesa, s-a ruinat.
‎Ce trist!
‎Plouă prin tavan.
‎Zidurile sunt pătate de mucegai.
‎Mobila neprețuită este distrusă.
‎Era atât de multă fericire aici!
‎Ce e aici?
‎Numere de catalog.
‎Toate bunurile ducelui și ale ducesei,
‎bijuteriile, hainele…
‎biroul, care conține documente delicate,
‎inclusiv jurnalele sale, ‎vor fi scoase la licitație.
‎Nu revin familiei regale?
‎Nu, domnule.
‎Soarta casei și a bunurilor…
‎este în mâna autorităților franceze.
‎Când am văzut starea în care se afla vila,
‎am spus: „Banii nu contează.”
‎Va fi o onoare și o bucurie ‎să o restaurez.
‎Aici a locuit un fost rege al Angliei.
‎Are însemnătate istorică.
‎Indiferent de cost, va fi darul meu ‎către Casa Regală a Marii Britanii.
‎REGELE
‎Renovarea a durat trei ani.
‎A costat o sumă imensă de bani.
‎Acum, dl Al-Fayed v-a invitat ‎să vizitați proprietatea renovată…
‎pe care a redenumit-o „Vila Windsor”.
‎Să nu cumva!
‎Dacă era controversat ‎să-mi vizitez unchiul în viață,
‎am și mai puține motive ‎să merg acolo acum.
‎Așa gândeam și noi.
‎Dar se pare ‎că sunt multe bunuri de valoare
‎rămase la Vila Windsor,
‎care ar fi importante pentru monarhie.
‎Cum ar fi?
‎O capodoperă flamandă, ‎Pruncul prinț.
‎Aparține Colecției Regale.
‎Stindardul ducelui.
‎Trebuie returnat Colecției Regale.
‎Perlele Reginei Maria.
‎- Acestea aparțin… ‎- Mie.
‎Cel mai important este însă ‎biroul Ducelui de Windsor,
‎care conține corespondența sa ‎din perioada abdicării.
‎Și jurnalele ducelui.
‎Alteța Sa nu se sfia ‎să scrie ce-i trece prin minte.
‎Și materiale legate de șederile sale ‎în Spania și Portugalia neutre,
‎unde el și ducesa s-au aflat adesea ‎în compania unor naziști
‎care voiau să-l instaleze ca marionetă…
‎Mulțumesc, Robert, e…
‎Ajunge.
‎Cum rezolvăm asta?
‎O vizită?
‎Aș fi onorat. Când?
‎Da. Minunat!
‎Da, mulțumesc. Așteptăm cu nerăbdare.
‎Secretarul personal al reginei.
‎Mereu am zis că va veni.
‎Muntele chiar vine la Mohamed.
‎Unde e Dodi? Spune-i să vină!
‎Dle Al-Fayed, mă aflu aici ‎în numele Maiestății Sale.
‎O mare onoare, domnule.
‎Biroul de abdicare.
‎Scaunul.
‎Coroana Prințului de Wales.
‎Stindardul.
‎Pruncul prinț.
‎Jurnalele și fotografiile ducelui?
‎Scrisorile și documentele?
‎Dacă vreți să o faceți pe regină ‎foarte fericită,
‎i le veți da înapoi.
‎Dacă îmi permiteți…
‎nu știu ce gânduri aveți acum…
‎dar cred că nu diferă ‎de ce gândea ducele despre familia regală
‎aproape în fiecare zi din viața sa.
‎Despre ce vorbești?
‎Mohamed Al-Fayed a făcut-o ‎foarte fericită pe regina Angliei.
‎MORFINĂ
‎SYDNEY JOHNSON ‎VALETUL REGELUI
‎…avem programul final pentru sărituri…
‎Foarte bine.
‎Cine e?
‎Dl Al-Fayed, proprietarul Harrods.
‎Și al Vilei Windsor din Paris.
‎Da…
‎- Ar fi cazul să stau cu el. ‎- Ar fi frumos.
‎Ca sponsor oficial astăzi, ‎va avea această așteptare.
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Și Porchie!
‎Porchie…
‎În cazul acesta, ‎te pot lăsa pe tine să te ocupi?
‎Doamnă.
‎Mulțumesc!
‎Mă tem că v-ați ales cu mine.
‎Înălțimea Voastră.
‎Știu că nu o pot înlocui pe Șefă.
‎O pernă Harrods comodă.
‎O pungă cu cadouri!
‎Daruri speciale pentru Șefă?
‎Nu am succes așa.
‎Șefa pare să aibă alergie la mine.
‎- Putem face echipă. ‎- Nu cred!
‎Nu suportă să mă privească. ‎De asta sunt aici.
‎Să-i reintru în grații.
‎Mă pune la treabă.
‎Diana.
‎Mohamed. Dar spuneți-mi „Mou Mou”.
‎De ce să vă spun așa?
‎- Așa îmi spun toți prietenii. ‎- Suntem prieteni deja?
‎- Ce repede! ‎- Prea repede?
‎Doar un pic.
‎Sunt prieten cu tatăl dumitale, ‎Lord Spencer.
‎- Știu. ‎- Și cu Lady Raine.
‎Maștera mea cea rea.
‎- Îi știți porecla? ‎- Nu.
‎Raine cea acidă.
‎De unde aveți porecla „Mou Mou”?
‎Ați inventat-o?
‎Păreți genul care face asta ‎să pară interesant.
‎Nu. Așa mi-a spus tata.
‎- Cum îl chema? ‎- Ali Ali.
‎- Ali Ali? ‎- Da.
‎Toată familia dumitale ‎repetă repetă totul?
‎Nu, nu.
‎- Pariez că da, da, Mou Mou. ‎- Încetați!
‎Să fim serioși, sunt nobili aici.
‎Da. Pe unde or fi.
‎Dar nu prin preajma dumitale.
‎Oricât de mult ați plăti.
‎- Ați plătit mult? ‎- O avere.
‎- Vă interesează caii? ‎- Câtuși de puțin.
‎Nici pe mine.
‎A sosit într-un final!
‎- Vi-l prezint pe fiul meu, Dodi. ‎- Înălțimea Voastră.
‎Dodi Dodi sau doar Dodi?
‎- Poftim? ‎- E o glumă glumă.
‎E haioasă haioasă.
‎Înțeleg.
‎Ni te alături?
‎Nu pot. Sunt cu prietenii.
‎A fost o plăcere.
‎Să vedem ce avem ‎în punga de cadouri pentru regină.
‎- Un ceas? ‎- Unul scump.
‎Ce parșiv!
‎Un stilou de argint?
‎Se pare că a ieșit bine.
‎Mă temeam că am fost nepoliticoasă, ‎dar se pare că e…
‎- O pereche de vis. ‎- Întocmai.
‎Dintr-o sămânță de bunătate…
‎va răsări un arbore de fericire.
‎- Ce e? ‎- Nu știu.