СЕРІАЛ NETFLIX
Ну ж бо!
Подавай верхом! Так!
АЛЕКСАНДРІЯ, ЄГИПЕТ, 1946 РІК
Не квапся.
Пасуй, Му-Му!
Судде!
Це фол!
Судде, ти що, тупий?
Гол! Британська армія — Місцеві 3–2!
Жахливий гол. Ходімо.
Підіймайся.
Зграя злодіїв.
-Як твої справи? -Тут досить спекотно.
Сподіваюся, вони приїдуть вчасно.
-Дякую. -Усе гаразд?
Дякую, Сідні.
Ти готова, моя люба?
Дякую, любий.
Освіжіться! Пийте колу!
Підходьте ближче.
Кока-кола!
-Ви привозите їх із Шотландії? -Так.
Привіт, красуне. Я скучав за тобою.
Обережно.
Не гай свого часу. Моя сестра тобі не по зубах.
Тоді чому вона заглядається на мене?
Кока-кола!
Тому що їй цікаво, від кого це тхне, як з рибного ринку.
Якби не твоя сестра, я б тобі врізав.
Як тебе звуть?
Мохаммед Файєд.
І скільки пляшок ви продаєте щодня?
Іноді 50.
І навіть 60, якщо день вдалий.
Ми найкращі продавці в Александрії.
Кока-кола! Підходьте ближче!
А якщо
я куплю тобі тисячу пляшок?
Розділимо прибуток?
Сімдесят на тридцять. На мою користь.
А може, забереш усе безоплатно?
Купуйте газовану воду.
Пийте кока-колу!
Ну добре.
П'ятдесят на п'ятдесят.
Я з першого погляду зрозумів, що ти розумна людина.
-Хто це? -Якийсь король з Англії.
Ми бачили короля. Британського короля Едуарда.
Та це ж не король.
Це колишній король. Він відмовився від трону
заради Волліс Сімпсон — американської сучки.
Вона махала Мохаммеду.
А вона тебе не заворожила?
Ні.
Розповім вам дещо про британців.
Адже ви дуже раділи, що бачили їхнього короля.
Британці окупували нас з 1882 року. Домінували над нами.
Глумилися над нашими законами.
Розтоптали нашу свободу, нашу гідність.
Але не їх я зневажаю найбільше. Найбільше презирство —
до єгиптян, які дивляться на британців, як на богів.
Сильні слова від слабкої людини.
Дрібний інспектор, який не бачить далі свого носа.
Він проклинає британців.
Та чи є в нього ідея, як стати такими, як вони?
А я хочу бути таким, як вони, і мати таку владу, як у них.
І якщо ми дивимося на їхніх королів і королев, як на богів,
це тому, що вони такими і є.
Дякую, Сідні.
Я дуже полюбив його.
-Кого? -Сідні.
Коли я вперше зустрів його, я мав сумніви.
Думав, що його присутність неприємно нагадуватиме
про перебування на Багамах.
Про наше вигнання з Англії. Про наше вигнання з дому.
Годі тобі. Ти насолоджувався кожною миттю губернаторства.
Мені подобався клімат.
А не робота.
Капелюх із лебединого пір'я —
це не те саме, що корона.
Але мене приємно вразила його робота.
Якщо ти не проти,
я запропоную нашому багамському другові…
цю роботу на постійній основі.
Я не проти, любий.
Сідні.
Ми з герцогинею хотіли спитати, чи не хотів би ти
приєднатися до нашої маленької родини на постійній основі.
Ти справжній дар Божий.
Обіцяю бути найкращим із батьків.
А потім ми разом досліджуватимемо світ, який завоюємо.
Разом.
Батько й син.
Разом.
Завжди.
Твоє ім'я — Емад Ель-Дін Мохаммед Абдель Менаєм Файєд.
Але я називатиму тебе…
Доді.
МУ-МУ
Пані й панове, ми прибуваємо в паризький аеропорт імені Шарля де Голля.
Поверніть сидіння у вертикальне положення
і складіть столик.
Пристебніть ремінь безпеки й перевірте,
чи розміщено ручну поклажу під сидінням перед вами
або на багажних полицях. Дякуємо.
ПАРИЖ, ФРАНЦІЯ
Ви вже бачилися з моїм батьком?
Ні, не мала такої честі.
Мій сину.
Радий тебе бачити.
І я тебе, тату.
Проходьте, панове.
Пані президентко.
Зараз ми почуємо остаточну пропозицію від родини Файєдів.
Пане Файєде, прошу вас.
Я правильно назвала ваше ім'я?
Аль-Файєд.
Я питаю лише тому, що навколо вас існує багато таємниць.
Одного дня я чую, що ви саудівець.
Іншого — що ви кувейтець…
Родина аль-Файєдів походить з Єгипту —
колиски цивілізації.
Я чула, що ні ви, ні ваші брати ніколи не володіли готелями.
І не займалися забудовою.
Коли ви працювали комісіонером на Гаїті, за вашу голову призначили винагороду.
Прошу вас, не слухайте ці порожні плітки
і зосередьтеся на нашій пропозиції.
Ми пропонуємо 18,6 мільйона доларів.
Набагато більше, ніж наші конкуренти.
Але їхні гроші гарантовані.
А ми чуємо історії про те,
як ви ходите від банку до банку в Лондоні й Швейцарії,
і, пробачте,
випрошуєте гроші.
І кожен із цих банків відмовляє вам, бо знає про вашу репутацію.
Пані Ріц.
Мушу сказати, я дуже розчарований.
Мушу визнати своє розчарування.
Я сподівався, що до мене поставляться відповідно до мого статусу.
Я сподівався на гідне ставлення.
Та не розумію, що я маю зробити.
Але що я маю зробити?
Я маю гарантії від банку «Lazard».
Я прийшов з гарантіями банку «Lazard».
Я пропоную більше грошей, ніж будь-хто інший…
…з більшою сумою грошей, ніж будь-хто…
…на порятунок готелю…
…який давно втратив свою репутацію і красу…
…який більше не може покладатися на свою репутацію чи красу…
…і щодня втрачає дедалі більше клієнтів.
…і клієнти його покидають масово.
Я хочу лише врятувати «Ріц».
Моя мета — урятувати великий «Ріц».
Тому що він чудовий.
Бо він чудовий.
«Ріц» — моє кохання.
Я люблю його.
І я поверну йому колишню славу…
Я хочу знову зробити його…
…найкращого готелю у світі.
…найкращим готелем у світі.
Замість того, щоб оцінити це…
А натомість…
…ви ставитеся зневажливо й зарозуміло.
…до нас ставляться зі зневагою і дискримінацією.
Що це?
Ходімо звідси.
Він міг би бути вашим союзником.
Шкода, що ви обрали інше.
Дякую.
Пане аль-Файєде, чекайте.
Зачекайте.
Мої вітання, пане аль-Файєде.
Дякую.
Хто це?
Її звуть Гейні. Вона з Фінляндії.
Найкрасивіше створіння, яке я бачив.
А це хто?
Це Жак Ширак.
Мер Парижа.
Я не про нього. А про цього!
Вижени його звідси.
Я намагаюся відновити репутацію «Ріца», а не зруйнувати її під час відкриття!
Щоб я його тут більше не бачив!
Оце вже краще.
Я зробив, як ти просив. Він пішов.
Шкода. Він мені сподобався.
-Його звуть Сідні Джонсон. -Мене турбує не його імя.
Цей хлопець цікавий.
Упродовж 30 років він був камердинером колишнього короля Едуарда VIII.
Пане Джонсоне, заходьте. Прошу.
Це правда, що ви працювали на короля Англії?
Я працював на Його Високість герцога Віндзорського
після того, як він зрікся престолу як король Едуард VIII. Так.
Ви знаєте, що герцог бував в Александрії?
Це моя перша закордонна поїздка з Його Високістю.
Тоді він запропонував мені постійну роботу
і привіз мене із собою сюди. У Париж.
Як свого камердинера?
Саме так.
Камердинер короля!
-Прошу? -Це фраза з Єгипту. Не зважайте.
Тож, у чому полягала ваша робота?
Що ви робили для нього?
Усе.
Я дбав про всі аспекти його життя:
відколи він зранку відкривав очі
і до того, як увечері їх закривав.
Пробачте, як особа з таким походженням
могла знати про потреби колишнього короля Англії?
Я не знав.
Його Високість навчив мене всього.
З великим терпінням і добротою.
Тоді ви вчитимете й мене?
Як хто?
Як мій камердинер.
Британське суспільство — найкраще у світі.
Британські манери й звичаї правлять світом.
З вашою допомогою я стану тим рідкісним явищем —
британським джентльменом.
Ось десяток книжок, які ви маєте прочитати,
якщо бажаєте розуміти англійську мову.
П. Ґ. Вудгауз.
Редьярд Кіплінг.
П. Ґ. Вудгауз.
Редьярд Кіплінг.
Чарльз Дікенс.
«Щоденники полковника Пітера Гокера».
Післяобідній чай — це не поспішна справа, пане Мохаммеде,
а ритуал, яким слід насолоджуватися.
Ні-ні.
Якщо герцогиня побачить, як ви наливаєте чай, то потрапите в опалу.
У Сіті — звичайний піджак. Темно-синій, а не чорний.
За містом — джинси й сорочки. Свобода й невимушеність.
На гольф — у вельветах і сорочці.
Вишнева бейсболка й завжди,
де б ви не були —
шкарпетки.
Щоранку вони мають бути готові до вдягання.
А для відпочинку важливо мати власне угіддя.
Англійці за своєю суттю — кровожерлива порода. Але гольф —
це гра, у яку я граю зі справжнім захопленням.
Із захопленням. Просто не дуже талановито.
Капітан десятка гольф-клубів.
Сідні!
Він навчився грати у великого чемпіона Персі Бумера.
Як справи?
Триразовий переможець туру,
автор кількох книг
і найкращий учитель у Європі.
Персі вдосконалив мій задній свінг за допомогою стоп-кадру.
Звісно, істинний спорт королів — це поло.
Тут зароджуються стосунки й дружба, які триватимуть усе життя.
Ось чому Доді вже є пристрасним гравцем у поло.
Пристрасним, просто не дуже талановитим.
У британців усе зводиться до королівської родини.
Якщо вас помітять у їхній компанії, якщо вони знають вас і вам довіряють,
то для вас відчиняться всі інші двері.
Я наважився скроїти піджак з високою талією,
як це робив герцог,
щоб ноги здавалися дещо довшими.
На думку герцога, це додавало йому величності на фото.
Дякую, Сідні.
Чудовий вигляд.
Лінденбург представляє Беркширську школу й довгий рід медалістів з виїжджування.
Він має втримати цю репутацію.
-Дуже розумно. -Авжеж.
Вітаю.
Прошу ваш документ.
-Що? У мене є клубний квиток. -Нам потрібен ваш документ.
Пан аль-Файєд — новий член клубу.
Добре.
-Ви не могли б відійти? -Звісно.
-Ці джентльмени хочуть пройти. -Дякую.
Дякую.
Вхід лише для членів клубу.
Дякую.
Я заплатив шалені гроші за ці квитки. Казали, що я сидітиму поруч із королевою.
Хто це?
«Малюк» Роуленд.
Найбільший акціонер універмагу Harrods і спонсор цього заходу.
Сидіти поруч із королевою — його привілей.
На добраніч, любий.
Побажай доброї ночі тату.
Моя любов.
Добраніч.
Добраніч, мій прекрасний сину.
Бажаєте купити магазин?
Harrods — не просто магазин.
Сідні!
Harrods — це частина душі нації і суть того, що означає бути британцем.
Володіти Harrods — це як володіти Тауером або Вестмінстерським абатством.
Це найвідоміший універмаг у світі.
Якщо ми його купимо, матимемо вплив, легітимність і доступ до всього.
Ми будемо в центрі британського суспільства.
Серед їхніх клієнтів — сама королівська родина.
А за цим прийдуть і британський паспорт, і громадянство.
Скільки?
Шістсот мільйонів фунтів.
Сподіваюся, щось залишиться і на мої потреби.
На що саме?
-На виробничий фонд, щоб фінансувати… -Що фінансувати?
Кіно.
Я знайшов ідеальних партнерів.
Найкращих людей з талантами та зв'язками світового рівня.
А ти що маєш?
Ти про що?
У них є талант і досвід.
А що маєш ти?
Гроші.
Чорта з два!
Це я маю гроші.
А ти що маєш?
Це нечесно.
У мене є ідеї.
У мене є інстинкти, і в мене є право!
Яке ще право?
Право розвивати власні бізнес-ідеї, а не лише твої!
Ти завжди хотів пишатися мною, і щоб я твердо стояв на ногах.
Я стараюся, а ти валиш мене з ніг.
Так не можна!
Знято!
То це знімальний майданчик?
А де дівчата?
Ця історія не про дівчат.
-Ідеться про юного єврея. -Єврея?
Ти не міг зняти фільм про щось інше?
Цей чоловік бореться з расовими й адміністративними упередженнями.
У 1924 році виграє олімпійське золото в бігу на 100 метрів.
Справді? Це такий фільм?
Ця історія надихає.
Де аутсайдер зрештою стає інсайдером.
Мені це подобається.
Далі — «У пошуках утраченого ковчега».
Виробництво Lucasfilm, Paramount.
Продюсер — Френк Маршалл.
Далі — «Вогняні колісниці».
Enigma Production Limited, Ladd Company, Warner Bros.
Продюсер — Девід Паттнем.
І останній з п'яти номінантів — «Червоні».
JRS Productions, Paramount.
Продюсер — Воррен Бітті.
Пані й панове, переможцем стає фільм…
«Вогняні колісниці»!
Ми перемогли!
Я переміг! Ми перемогли!
Ми перемогли! Ми…
Якби я ненадовго міг стати Бетт Мідлер.
Я маю подякувати… Не знаю, із чого почати.
Почну зі свого друга Сенді Ліберсона, завдяки якому це стало можливим.
Усім зі студії «20th Century Fox»,
Мохаммеду й Доді Файєдам за допомогу
і фінансову підтримку.
Дуже дякуємо вам.
ЄГИПТЯНИ ВИКЛАЛИ 600 МІЛЬЙОНІВ ФУНТІВ ЗА HARRODS
МАЛЮК ПРОДАЄ HARRODS АРАБАМ
У чому справа?
У нас є «Оскар»,
у нас є Harrods, а в тебе жалюгідний вигляд.
Що таке?
Пробачте.
Я щойно отримав новину.
Герцогиня Віндзорська…
Померла вранці.
За три місяці до 90-річчя.
Від серцевої недостатності.
Вона не виходила з дому впродовж восьми років.
Її скалічив артрит.
Виснажили психічні розлади.
І годували її через трубку.
ГЕРЦОГИНЯ ВІНДЗОРСЬКА ВОЛЛІС, 1896–1986
Вона зараз відпочиває з миром, і поховають її у Фрогморі,
поруч з Його Високістю.
Сідай.
Це був чудовий будинок.
Сповнений любові.
Та після смерті герцога його занедбали.
І врешті-решт,
як і сама герцогиня,
він занепав.
Це так сумно.
Крізь стелю протікає дощ.
Стіни почорніли від сажі.
Неоціненні меблі зіпсувалися.
А тут було стільки щастя.
Що це?
Номери з реєстру.
Усе майно герцога й герцогині,
її прикраси, його одяг,
його бюро з важливими документами,
зі щоденниками включно.
Усе це виставлять на аукціон.
Їх не повернуть королівській родині?
Ні.
Доля цього будинку та його майна
тепер у руках французької влади.
Коли я побачив, у якому стані перебуває вілла,
то сказав: «Гроші — не головне».
Її відновлення для мене — честь і задоволення.
Тут жив колишній король Англії.
Це історична спадщина.
Якою б не була ціна,
це буде моїм подарунком британській королівській родині.
КОРОЛЬ
У результаті ремонт тривав три роки
і коштував чималих грошей.
А тепер пан аль-Файєд запрошує вас відвідати відремонтований маєток,
якому він дав нову назву — «Вілла Віндзор».
Навіть не думай.
Мені було незручно відвідувати той дім ще за життя мого дядька.
А після його смерті для цього ще менше причин.
Ми теж так думали.
Та, схоже, на «Віллі Віндзор»
є всілякі цінності,
які важливо повернути в королівський дім.
Наприклад?
Картина старого майстра «Маленький принц»,
яка належить королівській колекції.
Прапор Підв'язки герцога. І його слід повернути до королівської колекції.
Перли королеви Марії.
Вони належать…
Мені.
Та найважливіше — це письмовий стіл герцога Віндзорського.
У ньому містяться листи із часів зречення герцога
і його щоденники.
Його Високість завжди давав волю перу.
А документи про візити під час війни до нейтральних Іспанії та Португалії,
де він і герцогиня проводили час у компанії нацистів…
Ті вже бачили його як свого маріонеткового короля.
Дякую, Роберте.
Цього досить.
Як нам учинити найкраще?
З візитом?
Для мене це велика честь.
Коли?
Так.
Чудово.
Так, дякую.
Чекаємо з нетерпінням.
Особистий секретар королеви.
Я завжди казав, що вона приїде.
Гора й справді рухається до Мохаммеда.
А де Доді?
Нехай іде сюди.
Пане аль-Файєде. Я прийшов за дорученням Її Величності.
Це велика честь.
Стіл, за яким відбувалося зречення. Стілець.
Корона принца Уельського.
Прапор Підв'язки.
«Маленький принц».
А де щоденники й фотографії герцога?
І листи з документами?
Якщо ви хочете по-справжньому ощасливити королеву,
то дозволите їй повернути це.
Якщо дозволите сказати…
Про що б ви зараз не думали,
мабуть, те саме думав і герцог про королівську родину
майже кожен день свого життя.
Про що ти кажеш?
Мохаммед аль-Файєд щойно ощасливив англійську королеву.
МОРФІЙ
СІДНІ ДЖОНСОН, КАМЕРДИНЕР КОРОЛЯ
…уже відомий склад фіналістів конкуру…
Дуже добре.
Хто це?
Пан аль-Файєд, власник магазину «Harrods».
І «Вілли Віндзор» у Парижі.
Так, звісно.
Цього разу я сяду поруч із ним.
Було б добре.
Як сьогоднішній офіційний спонсор, він очікує цього.
Привіт тобі.
І тобі привіт.
І Порчі теж тут.
Порчі…
У такому разі, чи можу я покластися на вас?
Авжеж.
Дякую.
-Боюся, з вами буду я. -Ваша Високосте.
Звісно, я не заміню вам начальницю.
Яка гарна подушка із Harrods!
Ще й подарунковий пакет.
Спеціально для леді-боса?
Навряд чи це мені щось дасть.
Схоже, леді-бос має на мене алергію.
-Тоді нас двоє. -Авжеж, ні.
Вона насилу дивиться на мене. Ось чому я сьогодні тут.
Спробую здобути її прихильність. Вона змушує мене сильно старатися.
Діана.
Мохаммед. Але кличте мене Му-Му.
Чому я маю називати вас Му-Му?
Так мене кличуть усі друзі.
То ми вже друзі?
-Якось швидко. -Надто швидко?
Може, трохи зашвидко.
Я дружу з вашим батьком, лордом Спенсером.
-Так, я знаю. -І з леді Рейн.
Це моя зла мачуха.
-Знаєте її прізвисько? -Ні.
Кислотний Рейн.
А як щодо вашого прізвиська? Му-Му.
Це ви його вигадали?
Ви схожі на того, хто здатний вигадати круте прізвисько.
Ні. Воно дісталося мені від батька.
Як його звали?
Алі-Алі.
-Алі-Алі? -Так.
У вашій сім'ї всі говорять двічі-двічі?
Ні-ні.
-Схоже, що так-так, Му-Му. -Припиніть!
Будьмо серйозними. Тут королівська особа.
Так. Десь он там.
А не поруч із вами?
Якою б не була ціна низьковклінства…
-Ви багато заплатили? -Усі гроші.
Вас взагалі цікавлять коні?
Анітрохи.
І мене теж.
А ось і він.
-Представлю вам свого сина Доді. -Ваша Високосте.
Доді-Доді? Чи просто Доді?
-Що? -Це жарт, жарт?
Смішно-смішно.
Зрозуміло.
Приєднаєшся до нас?
Не можу. Я з друзями.
Радий знайомству.
А тепер поглянемо, що в подарунковому пакеті королеви.
Годинник?
Коштовний годинник.
Малий підлабузник.
І срібна ручка?
Здається, це спрацювало.
Я боялася здатися неввічливою, та виявилося…
-Вони одне одного варті. -Цілком.
Маленька зернина добра
приносить цілий урожай щастя.
-Що це? -Не знаю.
Переклад субтитрів: Інеса Федорова