‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫- הלורד הראשון של האוצר -‬
‫- לונדון, 1917 -‬
‫ארמון בקינגהאם.‬
‫ודאי, אדוני.‬
‫- פרטי - הוד מלכותו המלך‬ ‫ארמון בקינגהאם - לונדון -‬
‫בחורף שעבר,‬ ‫ירינו במעל 12,000 פסיונים בסה"כ,‬
‫אבל זה לא מפרט סכומים פרטניים.‬
‫אז כדי שזה יהיה מעניין,‬
‫אמרתי ללסטר לתלות את‬ ‫שמות הרובים והציונים האישיים‬
‫בחדר העישון.‬
‫זה רעיון נפלא.‬
‫תסתכלי על בול מלחמת ציילון.‬
‫בכמה פסיונים את חושבת‬ ‫שאבא ירה בסוף השבוע האחרון?‬
‫הוא אמור להיות ורוד קרמיין,‬ ‫במקום, זה כמעט לילך.‬
‫212.‬
‫המלחמה הישנה הזו איומה,‬
‫אבל השפעתה על מלאי הדיו‬ ‫הובילה לגוונים יוצאי דופן.‬
‫תה חם כאן!‬
‫קנו תה חם כאן!‬
‫תה חם וטוב כאן!‬
‫אדוני.‬
‫התבקשתי לתת לך‬ ‫את המכתב הזה מרחוב דאונינג, אדוני.‬
‫תודה.‬
‫תסתכלו על זה!‬
‫בהדפס בול המלחמה חסרה האות צ'.‬
‫עוד פריט נדיר לאוסף.‬
‫תבדקו גם את הצד האחורי.‬
‫לפעמים הם סופגים דיו רטוב‬ ‫מהגיליון שמתחתיהם.‬
‫מה זה?‬
‫הוד מלכותך, הוד מלכותך, הוא מעלתך.‬
‫מכתב מראש הממשלה.‬ ‫-זה יכול לחכות?‬
‫בנוגע להוד מלכותם, הצאר והצארינה של רוסיה.‬
‫הממשלה מוכנה לשלוח ספינה‬
‫שתביא את משפחת רומנוב‬ ‫למקום מבטחים כאן באנגליה.‬
‫ראש הממשלה אינו מעוניין לעשות זאת‬ ‫ללא תמיכתך.‬
‫דעת הקהל וכדומה.‬
‫המלחמה.‬
‫שאשיב להם תשובה חיובית?‬
‫להצלתם?‬
‫תראה את זה לאמך.‬
‫שיקול דעתה ללא ספק טוב משלי.‬
‫- בית איפטייב, יקטרינבורג, רוסיה -‬
‫כן.‬
‫עליכם להתלבש מיד.‬
‫מעבירים אתכם למקום בטוח יותר.‬
‫אני חוזר.‬
‫מעבירים אתכם.‬
‫זה הדודן ג'ורג'.‬
‫אמרתי לך שהוא לא יאכזב אותנו.‬
‫אתה חושב שהוא יציל אותנו?‬
‫הוא שולח לנו ספינה?‬
‫אלכסיי, חמוד. תתעורר.‬
‫בנות! אנחנו עוזבים! קומו!‬
‫הדודן ג'ורג' הציל אותנו.‬
‫תתארגנו. עלינו לעזוב עכשיו.‬
‫- רובה - פסיונים - חוגלות - סה"כ -‬
‫תמונה בזריזות לפני שתלכו.‬
‫כדי להוכיח שאתם בריאים ושלמים.‬
‫לכאן, בבקשה. תעמדו לנגד הקיר.‬
‫אין כיסאות. לא כדאי שנשב?‬
‫תביא שני כיסאות. מהר!‬
‫ילד יפה שלי.‬
‫אל תעמדו כל כך קרוב, בנות.‬
‫את תעמדי שם.‬
‫יופי.‬
‫אנחנו מוכנים.‬
‫הצלם יגיע בכל רגע, אדוני.‬
‫מוכנים, חברים?‬
‫אני מוכן.‬
‫חיכיתי לזה בציפייה.‬
‫לאור העובדה שקרובי משפחתכם באירופה‬
‫ממשיכים לתקוף את רוסיה הסובייטית,‬
‫הוועד המנהל של אורל‬ ‫גזר עליכם גזר דין מוות.‬
‫מה?‬
‫זה למען העובדים.‬
‫למען המהפכה!‬
‫תפסתי אותך!‬
‫תזדרז, בן אדם.‬
‫טענים, תמשיכו.‬
‫ברכותיי, רבותיי. יום טוב מאוד.‬
‫שנרים לחיים?‬
‫מי שיכול, עושה. לחיי היום.‬
‫לחיי היום.‬ ‫-לחיי היום.‬
‫- סה"כ, פסיונים: 2,252 -‬
‫- בית איפטייב -‬
‫ישנן מחזות דרמטיים יוצאי דופן‬ ‫במוסקבה הערב.‬
‫מחזות של הרס, שרפה, אפילו דם ברחובות.‬
‫התקווה לרוסיה שלווה ודמוקרטית עומדת בסכנה‬
‫בעוד סובייטים חסרי פשרות מארגנים הפיכה‬ ‫כדי להשיב שלטון קומוניסטי.‬
‫אבל אלפי מפגינים יצאו לרחובות‬
‫נגד הכוחות שהכריזו על עצמם הממונים.‬
‫יש תחושה גוברת שההפיכה מתמוטטת‬
‫בעוד ההמונים תומכים בבוריס ילצין.‬
‫הנשיא הנבחר הראשון של רוסיה‬ ‫ומנהיג המחתרת העממית.‬
‫בנאום מתריס,‬
‫הוא אמר לחסרי הפשרות שהמלחמה הקרה לא תשוב‬
‫ושהדמוקרטיה תנצח.‬
‫זו ודאי הייתה נסיעה מרתקת.‬
‫אכן.‬
‫המנהיג המערבי הראשון‬ ‫שביקר במוסקבה מאז ההפיכה.‬
‫אני סקרנית לשמוע את התרשמותך ממר ילצין.‬
‫כשההפיכה הושקה,‬
‫הוא היה יכול בקלות להתפשר עם הקושרים,‬
‫לנסות לסגור איתם עסקה,‬
‫אך הוא מעולם לא היסס,‬ ‫והעם אהב אותו בזכות זה.‬
‫עם זאת, איני בטוח שראיתי אותו פיכח עדיין.‬
‫חשבתי שבילית כמה ימים בחברתו.‬
‫נכון.‬
‫לא ייתכן שהוא היה שיכור כל העת.‬
‫אני חושב שאולי כן.‬
‫בעיקר כי אני חושב‬
‫שייתכן שגם אני הייתי.‬
‫אבל ברגע שמתרגלים‬ ‫לדפיקות על השולחן ולבוטות,‬
‫הוא ישיר וחביב.‬
‫ומתברר…‬
‫מר ילצין הוא אנגלופיל.‬
‫באמת?‬
‫אובססיבי לרעיון להיפגש איתי, מסתבר.‬
‫ולקבלת הזמנה רשמית לארמון.‬
‫זה נחמד.‬
‫זה כל מה שיש לך לומר?‬ ‫-סליחה, אני מאחר, זה הכול.‬
‫למה עכשיו?‬
‫טיסה למינכן.‬
‫ואז להמבורג לטקס פרסי דוכס אדינבורו.‬
‫ואחריו אירוע התרמה לקרן חיות הבר בברזיל,‬
‫ואז אלסקה, קנדה, ובחזרה ללונדון.‬
‫הצלחנו לשלב הכול‬
‫גם עם כמה תחרויות נהיגת מרכבות.‬
‫הנה זה.‬
‫אתה אף פעם לא מתעייף?‬
‫רק מלהישאר במקום.‬
‫אנחנו שונים בעניין הזה.‬
‫כן.‬
‫יותר ויותר שונים.‬
‫בסדר.‬
‫אני יוצא.‬
‫נתראה בעוד שלושה שבועות.‬ ‫-כן.‬
‫דוכס אדינבורו הזמין אותי‬
‫לצפות בו מתחרה בקאנון גראונד,‬
‫וזה מסלול קל‬
‫כל עוד הכבל לא משתחרר‬ ‫בזמן שחוצים את הבריכה,‬
‫וזה בדיוק מה שקרה להוד מעלתו,‬
‫שנדמה לי שסירב לשחרר את המושכות.‬
‫לפני שעפתי באוויר כמו פרבולה חיננית,‬
‫ונחתתי על הראש בעשב.‬
‫ובכל זאת, הוא שכנע אותי‬ ‫לאמץ נהיגת מרכבות כתחביב.‬
‫ולא התחרטתי לרגע.‬
‫פרס דוכס אדינבורו זכה לשבחים היום‬
‫בתור תוכנית ההישגים המובילה בעולם לנוער.‬
‫מייסדה והפטרון שלה, הנסיך פיליפ,‬ ‫הגיע לגרמניה לכבוד המאורע.‬
‫ואז הוא יצא לסיור מהיר‬ ‫בסאו פאולו, אלסקה ונובה סקוטיה.‬
‫לוח זמנים עמוס באופן טיפוסי לעובד ציבור‬
‫שבעשור השמיני שלו לא מראה סימן להאטה.‬
‫המלכה, בינתיים, מתכוננת לפגוש‬ ‫את נשיא רוסיה בוריס ילצין‬
‫בביקורו הרשמי הראשון בבריטניה.‬
‫המסע מבשר על עידן חדש‬ ‫של קשרים חזקים ושיתוף פעולה.‬
‫הסכם הידידות האנגלו-רוסי הראשון‬ ‫מאז 1766 ייחתם.‬
‫לנין עצמו אמר שוב ושוב,‬
‫"ישנם עשורים ששום דבר לא קורה בהם,‬
‫"ויש שבועות שבהם עשרות שנים קורות."‬
‫ראש הממשלה חיבב את הנשיא ילצין‬
‫ומשתוקק שנארח אותו לארוחת צהריים בארמון.‬
‫כן. שמעתי את זה.‬
‫ערכתי תחקיר קטן על מר ילצין.‬
‫מתברר שכשהיה צעיר,‬ ‫הוא היה פקיד אזורי באורל.‬
‫המזכיר הראשון של ועד המפלגה‬ ‫במחוז סברדלובסק, למען הדיוק.‬
‫סברדלובסק הוא השם שניתן‬ ‫לעיר שנקראה בעבר יקטרינבורג.‬
‫כן.‬
‫שם היה בית איפטייב.‬
‫תמשיך.‬
‫ברוך הבא לארמון בקינגהאם, הוד רוממותך.‬
‫תרצה להצטרף אליי?‬
‫הוד מלכותך.‬
‫את רוצה לדעת סוד על העם הרוסי?‬
‫בבקשה.‬
‫עמוק בלב, אנחנו עדיין מונרכיסטים.‬
‫אפילו בשיא הטיהורים של סטלין,‬ ‫כשאזרחים סובייטים מספרים סיפור…‬
‫הם לא יתחילו ב"היה היה פעם…"‬
‫…"פעם בימי הצאר הטובים…"‬
‫לחיי ימי הצאר הטובים!‬
‫הוד מלכותך.‬
‫יש לי בקשה.‬
‫שתבואי למוסקבה לביקור ממלכתי…‬
‫כדי לחגוג את סוף הקומוניזם‬ ‫ושיקום הדמוקרטיה.‬
‫ההזמנה שלך מחמיאה לי.‬
‫אך יש משהו שהיה עליך לשקול‬ ‫לפני שהצעת זאת.‬
‫מה זה?‬
‫בית איפטייב.‬
‫היכן שהצאר ניקולאי ומשפחתו,‬
‫דודנים אהובים של סבי, המלך ג'ורג' החמישי,‬
‫נרצחו על ידי הבולשביקים.‬
‫אני מבינה שאתה הורית באופן אישי‬ ‫על הריסת הבית.‬
‫מעשה חסר כבוד‬ ‫לזיכרון של המשפחה שלי.‬
‫כן, הריסתו הייתה מעשה מביש…‬
‫…של ברבריות קומוניסטית.‬
‫אבל זה היה בשנות השבעים,‬ ‫והייתי רק פקיד מקומי.‬
‫הפקודות הגיעו מלמעלה,‬ ‫מאנדרופוב וברז'נייב בעצמם.‬
‫למשפחת רומנוב מגיעה קבורה ראויה.‬
‫הוד מלכותך, אני מסכים.‬
‫ואני מבטיח לך שאני אעשה כל שביכולתי‬ ‫כדי להשיב להם את כבודם.‬
‫יופי.‬
‫אז נוכל לדון בביקורים מלכותיים.‬
‫אדוני הנשיא משמאל, בבקשה.‬
‫זהו זה. כן. ושלוש, שתיים, אחת.‬
‫לא הייתה לה זכות להרצות לי ככה.‬
‫האדון בשורה הראשונה, במרכז, לשמאלך. תודה.‬
‫אנחנו יודעים את האמת. כאן בבית הזה,‬ ‫גורלם של משפחת רומנוב נחתם.‬
‫לא בקרמלין.‬
‫היא צריכה להיזהר.‬
‫או שגם היא תגמור עם כידון בתחת.‬
‫מה הוא אמר?‬
‫כמה הוא שמח להיות כאן.‬
‫הוא אדיב מאוד.‬
‫והם קוראים לזה ארמון?‬
‫יש לנו חורבות יותר גדולות מזה‬ ‫בסנט פטרסבורג.‬
‫ותודה.‬
‫הוד מעלתך.‬
‫המלכה?‬ ‫-עם ראש הממשלה.‬
‫תגיד לה שחזרתי, בסדר?‬ ‫-אדוני.‬
‫בתוך שעות לאחר שהגיע למוסקבה,‬
‫הנשיא ילצין הורה על חפירות‬ ‫ביער ליד בית איפטייב.‬
‫הוא התעקש באופן אישי‬ ‫שצוות מדעני המז"פ הטובים ביותר יישלח.‬
‫וכמובן, הם מצאו עצמות במהרה.‬
‫היה ברור שרצח מחריד התרחש‬
‫בהתאם לתיעוד ההיסטורי.‬
‫גולגלות מרוצצות על ידי קתות רובים,‬ ‫כדורים שחדרו דרך רקות.‬
‫אחרי השחיטה, נראה שהבולשביקים‬
‫שפכו חומצה על הגופות,‬
‫שרפו את בגדיהם וקברו אותם בקבר אחים.‬
‫השלטונות בטוחים‬
‫שאלה אכן שרידי רומנוב.‬
‫אבל בגלל נזק החומצה,‬
‫תהליך האימות הגיע למבוי סתום.‬
‫פתולוגים רוסים מרכיבים את השברים בקפידה‬
‫מקבצים אותם לפי מין‬ ‫ומצליבים אותם עם רישומי שיניים.‬
‫אך יש גבול למה שהם מסוגלים לעשות.‬
‫ולכן הם פנו אלינו עכשיו.‬
‫ליתר דיוק, להוד מעלתו דוכס אדינבורו.‬
‫נאמר לי שהדרך הטובה ביותר לזהות‬
‫ולאמת את השרידים היא דרך דנ"א.‬
‫ומתברר שהמקום הכי טוב,‬
‫המקום היחיד בעולם‬ ‫לריצוף דנ"א של עצמות הוא כאן.‬
‫באנגליה.‬
‫אלדרמסטון. כן.‬
‫מסתבר שבגלל גיל העצמות,‬
‫הם יכולים להשתמש רק בסוג מסוים של דנ"א‬ ‫שעובר בתורשת האם.‬
‫מיטוכונדריאלי.‬
‫ידעת את זה?‬ ‫-כן.‬
‫איך?‬
‫אני קורא.‬
‫בכל אופן, מאחר שסבתך מצד האם,‬
‫הנסיכה ויקטוריה מהס,‬
‫הייתה אחותה הגדולה של הקיסרית אלכסנדרה,‬ ‫והופכת את אשתו של הצאר…‬
‫לדודה רבתא שלי. כן.‬
‫מסתבר שאתה יכול להועיל מאוד.‬
‫זו פעם ראשונה. איך?‬
‫בכך שתעזור להוכיח‬ ‫אם השרידים שייכים או לא למשפחת רומנוב.‬
‫בכך שתיתן דגימה‬ ‫של מה שזה לא יהיה שהם צריכים.‬
‫את יכולה לפרט?‬
‫שיער? דם? רוק?‬
‫לא שאלת?‬
‫לא.‬
‫למה לא? לא הסתקרנת?‬
‫אפילו לא קצת?‬
‫כדי להגיע לדנ"א שלי,‬ ‫הם לקחו ממני דגימת דם,‬
‫שאותה הם אטמו בוואקום בשקית פלסטיק.‬
‫והם צריכים לחלץ אותו?‬
‫כן. באמצעות מכונות מוזרות.‬ ‫תראי, את רואה? איירתי אותן.‬
‫וכדי להפריד את הכול,‬ ‫הם משתמשים בצנטריפוגה.‬
‫כן.‬
‫בסופו של דבר,‬ ‫כל שנשאר הוא כמות קטנה של דנ"א,‬
‫שאותה מודדים בעזרת זרם חשמלי.‬
‫מדהים מה שהם עושים.‬
‫לפני 500 שנה, היו מכנים אותם אלכימאים.‬
‫זו אלכימיה.‬
‫מה שהתחיל כערימת דם שלי הפך לתמונה הזו.‬
‫דפוס ייחודי של רצועות מקבילות‬ ‫שנקראות נתיבים.‬
‫הרעיון הוא שנשווה את הרצועות האלה‬
‫לאלה של משפחת רומנוב ו…‬
‫הוקוס פוקוס.‬
‫הייתה התאמה?‬
‫כן, ב-98.5 אחוזי ודאות.‬
‫מה שאומר שניתן לסגור את החקירה‬ ‫ולקבור את משפחת רומנוב בכבוד.‬
‫הכול בזכותך.‬
‫לא, בזכות המדע.‬
‫לא, בזכותך.‬
‫אתה היית המפתח. הדנ"א שלך פתר את התעלומה.‬
‫רק נתתי דגימה. המדע עשה את כל השאר.‬
‫תודות לזה, נוכל ללמוד על המשפחה שלך‬ ‫ועל ימיהם האחרונים.‬
‫זה לא מרגש אותך?‬
‫לראות את כל המהות וההיסטוריה של האדם.‬
‫מה? מצומצמות לכדי‬ ‫כמה שורות אנונימיות ובנאליות?‬
‫אני מצטערת. אין שום דבר בנאלי בזה.‬
‫זו המהות שלנו. החיים שלנו.‬ ‫כתובים בשפה מפוארת אחרת.‬
‫לעזאזל!‬
‫נייג'ל, אתם יכולים להיות יותר בשקט?‬
‫סליחה, אדוני, אני קצת חירש.‬
‫וההשלכות מכך שלא משנה אילו בחירות נעשה,‬
‫הקוד הבסיסי שלנו נותר זהה, הן כל כך…‬
‫דטרמיניסטיות?‬
‫נחרצות.‬
‫אנחנו רגילים לבחון נטייה גנטית למחלות.‬
‫אבל מה עם התנהגות?‬
‫ההחלטות שלנו?‬
‫האם באמת יש לנו ברירה?‬
‫האם משהו מזה הוא באמת במקרה?‬
‫שאנחנו אפילו כאן. ברגע הזה. מדברים על זה.‬
‫או שהכול איכשהו קבוע מראש?‬
‫איפה אתה גר?‬
‫זה השפיע עליו בצורה יוצאת דופן.‬
‫לא רק המדע אלא גם התחברות לעבר שלו.‬
‫- אנסטסיה -‬
‫את יודעת איך הוא תמיד חיפש ללא לאות, חפר,‬
‫בניסיון להבין מי הוא או מה הוא.‬
‫הוא תמיד היה סוג של בן כלאיים.‬
‫נראה שחשיפת שרידי רומנוב‬
‫עוררה אצלו התעניינות בכל מה שרוסי.‬
‫למה?‬
‫האישה שהוא קרוב משפחה שלה, הצארינה,‬
‫נולדה בתור אלכס מהס‬ ‫והייתה גרמנייה, לא רוסייה.‬
‫גרמנייה כמו נקניקייה לבנה.‬
‫אל תגידי לפיליפ את זה.‬
‫כי עכשיו משאושרה הנסיעה שלנו לרוסיה,‬
‫הוא קורא ספר אחר ספר.‬
‫באמת?‬
‫כן, כדי להתחבר לשורשיו האורתודוקסיים.‬
‫שאלוהים יעזור לנו.‬
‫אני בעד. כל כך טוב לראות אותו מעורב שוב.‬
‫לאחרונה זה מרגיש שאנחנו מתרחקים,‬
‫אבל הנסיעה הרוסית הזו‬ ‫מרגישה כמו הרפתקה משותפת.‬
‫תשוקה משותפת.‬
‫יש לנו כל כך מעט תחומי עניין משותפים.‬
‫מה מנקה החלונות ראה בקרמלין?‬
‫שום דבר. זאת הבעיה עם מסכי ברזל.‬
‫זה טוב מאוד.‬
‫- הכנסייה האורתודוקסית הרוסית‬ ‫היסטוריה בת זמננו -‬
‫טוב מאוד לראות אותך.‬
‫אדוני הנשיא…‬
‫אני עומדת כאן היום‬
‫בתור המלכה הבריטית הראשונה‬ ‫שכף רגלה דרכה במוסקבה.‬
‫אתה המנהיג הראשון שנבחר באופן דמוקרטי‬ ‫בהיסטוריה של רוסיה.‬
‫בזכות קשרי משפחה בין השאר,‬
‫תמיד היה קשר חזק בין המדינות שלנו.‬
‫אבל בשנים האחרונות,‬
‫הברית ההדוקה נעשתה מרוחקת.‬
‫קשרים חמים של קרבה קפאו‬
‫והפכו לחורף בן עשרות שנים.‬
‫היו זמנים‬
‫בהם נדמה שחיינו בעולמות שונים.‬
‫בנסיעה ההיסטורית הזאת,‬
‫אני מקווה להוביל לא רק להפשרה‬
‫אלא לבסיס חדש ומקיף‬
‫המבוסס על שיתוף פעולה,‬
‫הבנה‬
‫וכבוד.‬
‫עידן חדש של שותפות‬
‫שבה שתי המדינות‬
‫יוכלו לשגשג ביחד.‬
‫אני ממש מצטער, גברתי,‬ ‫היה עיכוב של הרגע האחרון עם הלוויה.‬
‫אוי, לא.‬
‫נראה שהם לא מסוגלים לזהות שתיים מהגופות.‬
‫תודה.‬
‫זה מאוד מאכזב.‬
‫אנחנו מגיעים עד הנה‬ ‫מתוך הבנה שקרוביי ייקברו סוף סוף,‬
‫כדי לגלות שהקבורה לא תוכל להתקיים.‬
‫למה לא?‬
‫אחת או שתיים מהגופות עדיין לא מזוהות.‬
‫והרשויות הרוסיות האורתודוקסיות‬ ‫ממשיכות לדרוש ודאות‬
‫שלא בלבלו את גופת הצאר‬ ‫עם הטבח שלו, לדוגמה.‬
‫וזה עוד לפני המאבקים הפנימיים‬ ‫בין הממשלה הרוסית‬
‫לבין פלגים שונים ממשפחת רומנוב.‬
‫שלא לדבר על הרשויות המקומיות‬ ‫של מוסקבה, סנט פטרסברוג‬
‫ויקטרינבורג בנוגע למתי והיכן תיערך הקבורה.‬
‫תני לזה זמן.‬
‫הדוב הרוסי הגדול עושה את צעדיו הראשונים‬
‫אחרי שנים בשבי ובסבל.‬
‫ודאי שהתפקוד יהיה לקוי.‬
‫וזה לא מאכזב רק בגלל זה.‬
‫זה מאכזב גם בשבילנו.‬
‫קיוויתי שנבלה יותר זמן ביחד בנסיעה הזו.‬ ‫בקושי ראיתי אותך.‬
‫הייתי עסוק.‬
‫ברור.‬
‫חקרתי, בין השאר,‬
‫את העוולות הגרוטסקיות‬ ‫שנעשו לקרובי המשפחה שלי ע"י קרובי משפחתך.‬
‫בוא לא ניקח בעלות על מעשי קרובי משפחה.‬
‫ובתזכורת לעצמי‬
‫לא רק כמה הרווחתי‬
‫אלא על כמה ויתרתי כשהתחתנתי איתך.‬
‫למשל?‬
‫הקריירה שלי. האוטונומיה שלי.‬
‫האמונה שלי.‬
‫את אולי זוכרת שנולדתי…‬
‫בכנות, כנס של גנאולוגים‬ ‫לא יוכלו לגלות את מורשתך.‬
‫נולדתי אורתודוקסי.‬
‫רק אחד מההבדלים הרבים בינינו.‬
‫במה עוד אנחנו שונים?‬
‫אחרי 47 שנות נישואים,‬
‫אולי נשאל את עצמנו, במה אנחנו עדיין דומים?‬
‫יש לנו תחומי עניין שונים. תשוקות שונות.‬
‫כנסיות שונות.‬
‫אני יותר אנרגטי.‬
‫יותר חסר מנוחה.‬ ‫-יותר סקרן.‬
‫הרצון שלך לרוגע, ליציבות, לשתיקה,‬
‫לא לפקפק, לא לגשש, לא…‬
‫להתגרות.‬ ‫-…לחקור,‬
‫לפעמים הותירו אותי…‬
‫מה?‬
‫בודד.‬
‫הלוואי שעניין הדנ"א הזה לא היה קורה.‬
‫ההתפכחות שלי קרתה הרבה לפני זה.‬
‫אה.‬
‫אז תגיד לי.‬
‫איך פתרת את ההתפכחות והבדידות הללו?‬
‫זה לא הזמן והמקום.‬
‫אני לא מסכימה. זה הזמן והמקום המושלמים.‬
‫נאלצתי לחפש ידידות במקום אחר.‬
‫ידידות?‬
‫כן.‬
‫ידידות.‬
‫ידידות אינטלקטואלית.‬
‫ידידות רוחנית.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫אמרתי לך שזה הזמן הלא מתאים.‬
‫מי?‬
‫ובכן, בעצם, אנחנו קבוצה.‬
‫כנופיה.‬
‫קהילת חברים‬
‫שמתמקדת בנהיגת מרכבות,‬ ‫בתחרויות ובמסיבות.‬
‫טוב.‬
‫ואני מניח שהחברות הכי קרובה היא עם פני.‬
‫רומזי?‬
‫אשתו של בן הסנדקות שלך.‬
‫חברות, ליליבט.‬
‫היא בת מחצית מגילך.‬
‫זו לא יכלה להיות מזכירה?‬
‫בחורה נחמדה מקבוצת המזכירות‬ ‫עם חצאית קצרה ועיניים מעריצות?‬
‫זו לא ידידות מהסוג הזה.‬ ‫זה יגרום לי להרגיש עוד יותר בודד.‬
‫פני בת משפחה. אישה נשואה.‬
‫כן, ומרוכזת לחלוטין בנישואיה ובתפקידה,‬
‫ולעולם לא תפגע בך.‬
‫אבל זה כן פוגע בי.‬
‫זה פוגע בי.‬
‫בי.‬
‫בתור הנפש התאומה שלך.‬
‫ואם אבקש ממך…‬
‫לסיים את החברות שלכם.‬
‫זו תהיה טעות.‬
‫איני רוצה שיבקשו ממני לוותר על משהו‬ ‫כשלא עשיתי שום דבר רע.‬
‫אבל אני מסכים שהעיתונים ואידיוטים אחרים‬
‫עלולים לראות אותי בחברת בחורה צעירה ויפה‬
‫ולהסיק מסקנות לא נכונות.‬
‫אז אני רוצה שתעשי משהו.‬
‫מה?‬
‫אני רוצה שתתיידדי עם פני.‬
‫אני רוצה שתיראי עם פני.‬
‫אתה מבקש ממני לתת לגיטימציה ל…‬
‫לחברות שלי.‬
‫לידידות שלי. כן.‬
‫אולי גם תלמדי משהו.‬
‫תגיד לי, מה אני אלמד?‬
‫איך בני משפחת רומנוב באמת מצאו את מותם.‬
‫אנו כבר יודעים את זה.‬
‫הם נשחטו על ידי הבולשביקים.‬ ‫-כן, טוב…‬
‫הבולשביקים לחצו על ההדק‬ ‫והשתמשו בכידונים שלהם,‬
‫אבל למי יש דם על הידיים?‬
‫ברוכה הבאה.‬ ‫-שלום.‬
‫ברוכה הבאה לטירת וינדזור, ליידי רומזי.‬ ‫-תודה.‬
‫המלכה נמצאת ליד האורוות.‬ ‫-בסדר.‬
‫שנלך?‬ ‫-כן.‬
‫אכן, גברתי,‬ ‫למרות שסנקשן נראה קצת מפוחד, לצערי.‬
‫אוי.‬ ‫-ייתכן שהוא בצרות.‬
‫הוא לא איבד את התיאבון, נכון?‬
‫לא, בבירור.‬
‫טוב, אז תמשיך בעבודה הטובה שלך.‬ ‫-כן.‬
‫ליידי רומזי הגיעה, גברתי.‬
‫תודה.‬
‫שמך הוא אמילי, נכון?‬ ‫-כן, גברתי.‬
‫איך את מתאקלמת?‬ ‫-טוב מאוד. תודה, גברתי.‬
‫הם מעבידים אותך קשה?‬ ‫-כמובן.‬
‫טוב, תודה רבה. אני אקפוץ מחר.‬
‫נתראה מחר, גברתי.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב, הוד מלכותך.‬
‫ארוחת בוקר דשנה מאוד.‬ ‫-הוא ילדון חמדן.‬
‫הוד מלכותך.‬
‫שנצא להליכה?‬
‫דוכס אדינבורו…‬ ‫-גברתי.‬
‫…אמר שאולי יש לך תאוריה בנוגע לאשמה‬
‫ברצח משפחת הקיסרות הרוסית.‬
‫זאת לא התאוריה שלי, גברתי.‬ ‫אני רק סטודנטית סקרנית.‬
‫זו תכונה כל כך מושכת.‬
‫סקרנות.‬
‫יש היסטוריונים שמציעים שסבא וסבתא שלך,‬
‫ג'ורג' החמישי והמלכה מרי,‬
‫קיבלו הזדמנות ברורה להציל את משפחת רומנוב‬ ‫ובחרו שלא לעשות זאת.‬
‫אני לא יכולה לדמיין כזה דבר.‬
‫המלך ג'ורג' והצאר ניקולאי‬ ‫היו בני דודים ראשונים.‬
‫הם אפילו היו דומים.‬
‫לא, סבי מעולם לא, לעולם לא היה מסוגל‬ ‫לעשות דבר שייפגע בניקי האהוב שלו.‬
‫ייתכן שהמוטיבציה הגיעה ממקום אחר,‬
‫כפי שהוצע בשתי עדויות אחרות שקראתי.‬
‫כמה קראת?‬
‫חצי תריסר.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫בצד האנגלי. עוד כמה מהצד הרוסי.‬
‫זה היה מרשים אותו.‬
‫וקיבלתי התראה על מקור.‬ ‫כאן, בארכיון וינדזור.‬
‫אה.‬
‫שלום, רות.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-הוד מלכותך.‬
‫אז כן,‬
‫היומנים של אדוארד השמיני הצעיר,‬
‫בו הוא תיאר ארוחת בוקר עם הוריו ב-1917‬
‫ומכתב שהגיע מראש הממשלה לויד ג'ורג'.‬
‫במכתב נאמר שהוא הסכים לשלוח ספינה‬
‫שתביא את משפחת רומנוב‬ ‫למקום מבטחים באנגליה,‬
‫אבל הוא ביקש את הסכמת המלך.‬
‫שאשיב להם תשובה חיובית?‬
‫להצלתם?‬
‫תראה את זה לאמך.‬
‫שיקול דעתה ללא ספק טוב משלי.‬
‫מה את אומרת, אהובתי?‬
‫נשלח את הספינה?‬
‫לא.‬
‫אתה עלול להתחרט על זה.‬
‫את מבינה, הייתה יריבות בין שתי הנשים.‬
‫אה.‬
‫סלחי לי.‬
‫כן.‬
‫אז הייתה יריבות בין שתי הנשים‬
‫שחזרה אחורה לתקופת היותן‬ ‫נסיכות גרמניות צעירות‬
‫לפני שהן נישאו.‬
‫אלכסנדרה הייתה יפה יותר‬ ‫וממשפחה גדולה יותר.‬
‫אבל זו הייתה סבתי החכמה, מרי,‬
‫שהמלכה ויקטוריה רצתה בתחילה‬ ‫לבנה הבכור אדוארד השביעי.‬
‫כן.‬
‫אבל רק אחרי שאלכסנדרה דחתה אותו‬
‫והתחתנה עם ניקולאי רומנוב במקום זאת.‬
‫ולכן, היריבות.‬
‫מרי לא רצתה שאלכסנדרה היפה והמרשימה יותר‬ ‫תאפיל עליה כאן באנגליה.‬
‫זאת תאוריה נחמדה.‬
‫אך מלבד העובדה שסבתי‬ ‫הייתה נשואה במסירות למלך ג'ורג',‬
‫אני מופתעת מכך שאף אחד מ-13 הספרים‬ ‫או יותר, שקראת באופן מרשים,‬
‫בכל השפות שלהם,‬
‫לא התמקדו במה שלדעתי‬ ‫היא הסיבה האמיתית שהמלכה מרי‬
‫לא רצתה שאלכסנדרה תהיה כאן באנגליה.‬
‫ולא היה לזה שום קשר ליריבות בין שתי הנשים.‬
‫סבתא שלי הייתה יותר מדי עסוקה‬ ‫בהגנה על המונרכיה‬
‫מפני התקוממות‬ ‫מכדי לדאוג לכך שאלכסנדרה תתנשא מעליה.‬
‫מתן מקלט למשפחת רומנוב‬ ‫הציג איום הרבה יותר גדול.‬
‫הייתה התנגדות נרחבת לצארינה באנגליה,‬
‫מאחר שהיא נתפסה כפרו-גרמנית‬ ‫בזמן שהיינו במלחמה נגדם.‬
‫הוד מלכותך.‬
‫האמת היא שהמלכה מרי…‬
‫קיבלנו חדשות מרוסיה.‬
‫…הייתה הרוסה כשהיא שמעה שהם נרצחו.‬
‫…הוד מלכותו הצאר מת.‬
‫אבל כריבונה,‬
‫את לא יכולה לחשוף את הרגשות האלה,‬ ‫ואת קוברת אותם.‬
‫והשתיקה הזו הופכת לחלק מהדנ"א שלך.‬
‫אך את ראויה לשבחים על העניין שאת מגלה‬
‫ועל כל הקריאה שעשית.‬
‫מאז מותה של בתי,‬
‫די נעלמתי בתוך ספרים.‬
‫ובנהיגת מרכבות.‬ ‫-כן.‬
‫כן. זה עזר מאוד.‬
‫זו ממש כנופיה.‬
‫כך שמעתי.‬
‫נורטון לא מתעניין בזה?‬
‫לא.‬
‫נדמה שתחומי העניין שלנו, חיינו,‬ ‫מתרחקים יותר ויותר.‬
‫לעולם לא אוכל לעזוב אותו.‬
‫ולא את ברודלנדס.‬
‫הקבר של ליאונורה נמצא שם,‬ ‫ואני צריכה לראות אותו כל יום.‬
‫וגם הבית זקוק להתייחסות שלי.‬ ‫גם הוא זקוק לי.‬
‫אני שמחה לשמוע על תחושת החובה שלך.‬
‫ועל המחויבות שלך לנישואייך.‬
‫ולבית שהיה כל כך חשוב לי באופן אישי.‬
‫פיליפ ואני בילינו את ירח הדבש בברודלנדס,‬ ‫כפי שאת יודעת.‬
‫כן.‬
‫חשוב שאנשים יבינו עד כמה‬ ‫הקשרים בין המשפחות שלנו הדוקים.‬
‫אם הם יראו את דוכס אדינבורו‬
‫בחברת אישה יפה וצעירה יותר,‬
‫זה יהיה מטרד אם הם ירגישו חופשיים‬
‫לקפוץ למסקנות שגויות.‬
‫אז למה שלא תצטרפי אליי לנסיעה לכנסייה‬ ‫בחג המולד הקרוב בסנדרינגהאם?‬
‫כדי לעקור את זה מהשורש.‬
‫תודה שבאת.‬
‫חג מולד שמח.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב, הוד מלכותך. חג מולד שמח.‬
‫חג מולד שמח.‬ ‫-בוקר טוב, אדוני.‬
‫אני מכירה את זה היטב.‬
‫חג מולד שמח.‬
‫זה טימי.‬
‫תוכלי בבקשה לקחת אותו‬ ‫איתך לארמון בקינגהאם?‬
‫תודה.‬
‫ראש הממשלה, הוד מלכותך.‬
‫ראש הממשלה.‬ ‫-הוד מלכותך.‬
‫אני שמח לומר,‬
‫שמדענים רוסים אישרו כעת שהשרידים האחרונים‬ ‫הם שרידיו של הצאר ניקולאי,‬
‫מה שאומר שהקבורה הרשמית‬ ‫של משפחת הקיסרות יכולה להתרחש.‬
‫יופי.‬
‫בשיחתו איתי, הנשיא ילצין המסוחרר‬
‫אמר שאפשר יהיה לסגור את הנושא, אחת ולתמיד,‬
‫ושהידידות ושיתוף הפעולה‬ ‫בין שתי המדינות יוכלו להימשך.‬
‫זה היה סחרור או שיכרות?‬
‫שאלה טובה.‬
‫אני מאמין שילצין כן ברצונו לדמוקרטיה.‬
‫רק הלוואי שהוא היה מנהיג עם יותר…‬
‫פיכחון?‬
‫סמכות.‬
‫לפי דיווחים מרוסיה,‬ ‫המצב לא יציב באופן מסוכן.‬
‫והדאגה היא שזה שוב יוביל‬ ‫לצורך בהנהגה נוקשה,‬
‫ונחזור לנקודת ההתחלה.‬
‫רק שאני מעדיפה לחשוב‬ ‫על נקודת ההתחלה עם רוסיה‬
‫כמצב של חברות, לא עוינות.‬
‫אסור לשכוח ששתי המדינות שלנו,‬ ‫בין השאר תודות לקשרי משפחה,‬
‫הצליחו יותר כבעלות ברית מאשר אויבות.‬
‫כך, המהפכה והמלחמה הקרה‬
‫הן רק כתם קטן בנישואים ארוכים ומאושרים.‬
‫אפרופו נישואים מאושרים, מגיעות לך ברכות.‬
‫ליום הנישואים שלך בסוף השבוע.‬
‫כן.‬
‫ארבעים ושבע שנה.‬
‫והיד עוד נטויה.‬
‫אתה וגברת מייג'ור?‬
‫עשרים וארבע שנים השנה.‬
‫כנראה שכולנו עושים משהו נכון.‬
‫מה זה לדעתך?‬
‫אחת העדויות הבלתי נשכחות‬ ‫של נישואים ארוכים ומוצלחים‬
‫הגיעה מאשתו של דוסטויבסקי, אנה.‬
‫היא ופיודור היו, לדבריה, בעלי אופי מנוגד.‬
‫מזג שונה.‬
‫דעות מנוגדות לחלוטין,‬
‫אך הם מעולם לא ניסו לשנות זה את זה.‬
‫או להתערב בנפשו של האחר.‬
‫זה, לדעתה, אפשר לה ולבעלה לחיות בהרמוניה.‬
‫בכך שאין שום דבר כלשהו במשותף?‬
‫נראה שזה המפתח לנישואים מאושרים.‬
‫רגע. איפה זה?‬
‫איפה זה?‬
‫לא, אתה ממש לא מעוניין.‬
‫ותשחרר. כלב טוב.‬
‫לאן זה נעלם? אתה מוכן?‬
‫בוא.‬
‫הנה. איפה זה? בוא נחזור הנה.‬
‫כלבים! בואו.‬
‫אתה מוכן?‬
‫כל הכבוד.‬
‫טוב מאוד.‬
‫עכשיו, הנה עוד אחד.‬
‫מי רוצה חטיף?‬
‫בואו הנה.‬
‫יופי. בואו.‬
‫איפה זה? מוכנים? איפה זה?‬
‫איפה זה?‬
‫ילד טוב.‬
‫תרגום כתוביות: שלומית בכר‬