A NETFLIX SOROZATA
A KINCSTÁR ELSŐ LORDJA
- A Buckingham-palotába. - Máris.
BIZALMAS ŐFELSÉGE, A KIRÁLY RÉSZÉRE
Tavaly télen több mint 12 000 fácánt lőttünk,
de ez nem mutatja az egyéni találatokat.
Hogy fokozzuk az izgalmakat,
Leicester kiírta a fegyvereket és egyéni pontszámokat
a dohányzó falára.
Csodálatos ötlet.
Egy ceyloni háborús bélyeg!
Szerinted hány fácánt lőtt papa múlt hétvégén?
Kárminpiros kellene legyen, de orgonalila.
Százhat párat.
Borzalmas dolog a háború,
de a tintakínálatot elképesztő árnyalatokkal bővítette.
Forró teát tessék!
Forró teát vegyenek!
Finom, forró tea!
Uram!
Át kell adnom ezt a levelet a Downing Streettől.
Köszönöm.
Odanézzenek!
A háborús bélyeg felülnyomásáról hiányzik az „s” betű.
Újabb ritkaság a gyűjteménybe.
A hátulját is meg kell nézni. Néha felszívják a tintát a papírlapról.
Mi ez?
Felség, fenség, királyi fenség!
- Levél a miniszterelnöktől. - Nem várhat?
Az orosz uralkodó párral, a cárral és a cárnével kapcsolatos.
A kormány hajlandó hajót küldeni értük,
hogy biztonságba helyezzék a Romanovokat itt, Angliában.
A miniszterelnök nem akarja meglépni ezt az ön támogatása nélkül.
A közvéleményt is szem előtt tartva.
A háborút.
FELSÉG! A BIRODALMI HÁBORÚS KABINET ÚGY DÖNTÖTT,
A CÁR ÉS CÁRNÉ MIELŐBB EL KELL HAGYJA OROSZORSZÁGOT.
Üzenjem meg, hogy rábólintott?
A megmentésükre?
Mutasd meg anyádnak!
Ő kétségkívül jobban meg tudja ítélni a helyzetet.
IPATYEV-HÁZ, JEKATYERINBURG, OROSZORSZÁG
Igen.
Kaptunk egy táviratot a volt uralkodó családját illetően.
Azonnal fel kell öltözzenek.
Biztonságosabb helyre viszik önöket.
Ismétlem.
Elviszik önöket.
György kuzin.
Mondtam, hogy nem hagy cserben minket.
Szerinted megment minket?
Hajót küld értünk?
Igen.
Hát persze. Hála istennek!
Hála istennek!
Alexi, drágám, ébredj!
Lányok! Elmegyünk! Ébredjetek!
György kuzin megment minket.
Siessetek! Indulnunk kell.
Elmegyünk. Angliába megyünk.
FEGYVER - FÁCÁN - FOGOLY - ÖSSZESEN
Egy gyors fénykép, mielőtt elmennek.
Ami bizonyítja, hogy élnek és jól vannak.
Hogyne.
Erre! Álljanak a falhoz!
Nincsenek székek. Már le sem ülhetünk?
Hozz gyorsan két széket!
Drága kisfiam!
Hölgyeim, álljanak távolabb egymástól!
Álljanak ide!
Remek.
Készen állunk.
A fényképész hamarosan érkezik, uram.
Mehet?
Részemről igen.
Alig vártam ezt a pillanatot.
Tekintettel arra, hogy európai rokonaik
tovább támadják Szovjet-Oroszországot,
az Uráli Végrehajtó Bizottság halálra ítélte önöket.
Tessék?
Ezt a munkásokért!
A forradalomért!
Megvagy!
Gyorsan!
Puskatöltők!
Gratulálok, uraim! Remek nap volt.
Szabad? Aki ért hozzá, az csinálja. Igyunk a mai napra!
- A mai napra! - E napra!
ÖSSZES FÁCÁN 2252
IPATYEV-HÁZ
Rendkívül drámai jelenetek zajlanak ma este Moszkvában.
Pusztítás, tűzvész, és vér folyik az utcán.
A békés és demokratikus Oroszország reménye veszélybe került.
Szovjet radikálisok puccsal próbálják visszaállítani a kommunista uralmat.
Több ezer tüntető vonult utcára
a hatalomra törő erők ellen.
Egyre valószínűbb, hogy a puccs sikertelen lesz,
miközben a tömegek Borisz Jelcinhez vonulnak.
Oroszország első megválasztott elnöke és a népi ellenállás vezetője.
Szenvedélyes beszédében megüzente a radikálisoknak,
hogy a hidegháború nem fog visszatérni,
és a demokrácia győzni fog.
Lenyűgöző út lehetett.
Az volt.
Az első nyugati vezető, aki a puccs óta Moszkvába látogatott.
Kíváncsi vagyok, milyen benyomást tett önre Jelcin úr.
A puccs kitörésekor könnyedén kiegyezhetett volna az összeesküvőkkel,
megpróbálva alkut kötni velük,
de megingathatatlan volt, és az emberek imádják ezért.
Mindemellett nem tudom, hogy láttam-e már józanul.
Úgy tudom, napokat töltött vele.
Így van.
Nem lehetett folyamatosan részeg.
Pedig ettől tartok.
Főleg, mivel azt hiszem,
én is az voltam.
De amint hozzászokik az ember az asztalcsapkodáshoz és káromkodáshoz,
egyenes és szimpatikus embernek tűnik.
És mint megtudtam…
Jelcin úr angolbarátnak vallja magát.
Tényleg?
Úgy tűnik, minden vágya találkozni velem.
Szeretné, ha hivatalosan meghívnánk.
Remekül hangzik.
- Ennyit fűzöl hozzá? - Sajnálom, késésben vagyok.
Most épp honnan?
Münchenbe repülök, aztán Hamburgba, az általam alapított díj átadására.
Utána vár a World Wildlife Fund eseménye Brazíliában,
majd Alaszka, Kanada, és vissza Londonba.
Sikerült összekötnünk az egészet pár fogathajtó versennyel is.
Meg is van!
Sosem fáradsz el?
Csak ha egy helyben ülök.
Ebben különbözünk.
Igen.
Egyre inkább.
Jól van.
Indulok.
- Három hét múlva találkozunk. - Igen.
Edinburgh hercege meghívott,
hogy nézzem meg, ahogy a Cannon Groundon versenyez,
ami könnyű pálya,
ha a fogatos karabiner nem pattan le, miközben átkel a harmattavon,
csakhogy pont ez történt őfenségével,
aki, úgy rémlik, nem volt hajlandó elengedni a gyeplőt.
Mielőtt kecses, szabályos ívben átszeltem a levegőt,
és a fejemen landoltam a fűben.
És mégis rávett, hogy a fogathajtás legyen a hobbim.
És azóta sem bántam meg.
Jó reggelt, Hamburg!
Edinburgh hercegének díját
a világ vezető ifjúsági programjaként ismerték el ma.
Alapítója és védnöke, Fülöp herceg ez alkalomból Németországba látogatott.
Aztán kezdetét veszi villámkörútja São Paulóba, Alaszkába és Új-Skóciába.
A szoros ütemterv jellemző őfenségére,
aki, úgy tűnik, a nyolcvanas éveiben járva sem tervez lassítani a tempón.
A királynő közben találkozót tervez Borisz Jelcin orosz elnökkel,
aki hivatalosan először látogat Angliába.
Az út a szoros kötelékek és együttműködés új korszakát hivatott jelezni.
Alá fogják írni az első angol-orosz barátsági szerződést 1766 óta.
Maga Lenin mondta többször is:
„Vannak évtizedek, amikor semmi sem történik,
és hetek, amikor évtizedek történnek.”
A miniszterelnök megkedvelte Jelcin urat,
és szeretné, ha vendégül látnánk ebédre.
Igen. Hallottam.
Utánaolvastam kicsit Jelcin úrnak.
Kiderült, hogy fiatalabb korában regionális tisztviselő volt az Urálban.
A szverdlovszki területi pártbizottság első titkára, egészen pontosan.
Szverdlovsz annak a városnak az új neve, ami korábban Jekatyerinburg volt.
Igen.
Ott állt az Ipatyev-ház.
Folytassa!
Üdvözöljük a Buckingham-palotában, uram!
Fáradjanak utánam!
Felség!
Eláruljak egy titkot az orosz emberekről?
Kérem!
A szívünk mélyén még mindig monarchisták vagyunk.
Ha egy szovjet polgár mesélni kezdett, még a sztálini tisztogatások közepette is…
az „egyszer régen” helyett azt mondta…
„a dicső cári időkben…”
A dicső cári időkre!
Felség!
Lenne egy kérésem.
Tegyen egy hivatalos látogatást Moszkvába…
megünnepelni a kommunizmus végét és a demokrácia visszaállítását.
Rendkívül hízelgő a meghívás.
De van valami, amit előbb számításba kellett volna vennie.
Mi lenne az?
Az Ipatyev-ház.
Ahol Miklós cárt és családját,
a nagyapám, V. György király szeretett rokonait
meggyilkolták a bolsevikok.
Úgy tudom, személyesen ön adta ki a parancsot a ház lebontására.
Nagyfokú tiszteletlenség a családom emlékével szemben.
Igen, a bontás szégyenteljes pillanata volt
a kommunista barbárságnak.
De ez a 70-es években történt, és én csak egy helyi tisztviselő voltam.
A parancsok fentről jöttek, Andropovtól és Brezsnyevtől.
A Romanovok tisztességes temetést érdemelnek.
Egyet értek, felség.
Szavamat adom, hogy mindent megteszek a méltóságuk helyreállítása érdekében.
Remek.
Akkor beszélhetünk a látogatásról.
Elnök úr, balra kérem!
Így, igen. Három, kettő, egy.
Volt pofája kioktatni.
Uram, a felső sorban, középen! Lépjen balra! Köszönöm!
Mi tudjuk az igazat. Ebben a házban ítélték halálra a Romanovokat.
Nem a Kremlben.
Nem ártana, ha óvatosabb lenne.
Különben még a végén ő is bajonettel a seggében végzi.
Mit mondott?
Nagyon örül, hogy itt lehet.
Nagyon kedves tőle.
És ezt nevezik palotának?
Vannak budik Szentpéterváron, amik nagyobbak ennél.
Köszönöm.
Fenség!
- A királynő? - A miniszterelnökkel van.
- Szólna neki, hogy megérkeztem? - Hogyne.
Pár órára rá, hogy visszatért Moszkvába,
Jelcin elnök ásatást rendelt el az Ipatyev-ház melletti erdőben.
Ragaszkodott a legkiválóbb igazságügyi orvosszakértőkhöz.
És hamarosan csontokat találtak.
Nyilvánvaló, hogy szörnyű mészárlás történt,
a történelmi beszámolóknak megfelelően.
Puskatussal betört koponyák, halántékokba ágyazódott golyók.
A mészárlás után a bolsevikok
savval öntötték le a testeket,
elégették a ruháikat, és tömegsírba temették őket.
A hatóságok biztosak benne,
hogy ezek valóban a Romanovok maradványai.
De a sav okozta károsodás miatt
a hitelesítési folyamat zsákutcába jutott.
Az orosz patológusok igyekeznek gondosan összeilleszteni a csontokat,
nemek szerint csoportosítva őket, és összevetik a fogászati leletekkel.
De ennél többet nem tehetnek.
Ezért fordultak most hozzánk.
Pontosabban őfenségéhez, Edinburgh hercegéhez.
Azt mondták, a leghatékonyabb módja
a maradványok azonosításának, ha DNS-mintát vesznek.
Kiderült, hogy a legjobb,
sőt, az egyetlen hely, ahol csontból vett DNS-szekvenálást csinálnak,
itt van, Angliában.
Aldermastonban. Igen.
Úgy tűnik, a csontok kora miatt
csak egy bizonyos típusú, anyai ágon öröklődő DNS-t használhatnak.
Mitokondriális.
- Te tudtad? - Igen.
Honnan?
Szoktam olvasni.
Mindegy. Mivel anyai nagyanyád,
Viktória hesseni hercegnő
Alexandra cárné nővére volt, így a cár felesége…
A nagynéném. Igen.
Kiderült, hogy hihetetlenül hasznos lehetsz.
Ezt is megértük. Hogyhogy?
Segíthetsz bizonyítani, hogy ezek tényleg a Romanovok maradványai, vagy sem.
Mintát kell adnod abból, amit kérnek.
Meg tudnád pontosan mondani?
Haj? Vér? Nyál?
Nem kérdezted?
Nem.
Miért nem? Nem vagy kíváncsi?
Egy kicsit sem?
Hogy hozzáférjenek a DNS-emhez,
vért vettek tőlem, amit légmentesen lezárt műanyagzacskóba tettek.
Ki kell vonniuk belőle?
Igen. Ilyen különös masinákkal. Látja? Lerajzoltam.
A szétválasztáshoz ezt a centrifugát használják.
Látom.
Végül csak egy aprócska DNS-darab marad,
amibe elektromos áramot vezetnek.
Lenyűgöző az egész.
Ötszáz éve alkimistáknak nevezték volna őket.
Ez alkímia.
Ami a véremből vett néhány cseppként kezdődött, átalakult egy képpé.
Sávoknak nevezett párhuzamos csíkokból álló, egyedi minta.
A módszer lényege, hogy összehasonlítjuk ezeket a sávokat
a Romanovok mintáival, és…
Voilà!
Volt egyezés?
Igen, 98,5%-os bizonyossággal.
Tehát lezárhatják az ügyet, és a Romanovokat méltósággal eltemethetik.
Hála önnek.
Nem, hála a tudománynak.
Nem, önnek!
Ön volt a kulcs. A DNS-e oldotta meg a rejtélyt.
Én csak mintát adtam. A többi a tudomány érdeme.
Az ügynek köszönhetően többet megtudhatunk a családja utolsó napjairól.
Ön szerint nem izgalmas?
Belelátni a lényegünkbe és a történetünkbe.
Egy sor banális, névtelen vonallá redukálva?
Elnézést, de ez a legkevésbé sem banális.
Ez a lényegünk. Az életünk. Egy másik, lenyűgöző nyelven leírva.
A francba!
Nigel, nem lehetne halkabban?
Sajnálom, uram. Kicsit süket vagyok.
És ebből feltételezhetjük, hogy bármilyen döntéseket is hozunk,
a belénk írt kód nem változik, és ettől az egész annyira…
Determinista?
Húsba vágó.
Megszokott, hogy a betegségeknél vizsgáljuk a genetikai hajlamot.
De mi a helyzet a viselkedéssel? A döntéseinkkel?
Van egyáltalán valós választásunk?
Tényleg van, ami csak a véletlen műve?
Például hogy most itt vagyunk. Ebben a pillanatban. És erről beszélünk.
Vagy előre elrendelt az egész?
Hol lakik?
Moszkvában lakom.
Nagyon különös hatással volt rá.
Nemcsak a tudomány, hanem a kapcsolódás a saját múltjához.
ANASZTÁZIA
Tudjátok, hogy folyton kutat és jegyzetel nyughatatlanul,
és próbálja megérteni, ki is ő valójában.
Sokféle vér csörgedezik az ereiben.
A Romanov-maradványok feltárása,
úgy tűnik, felélesztette a rajongását az orosz dolgok iránt.
Miért?
A cárné, aki valóban rokona volt,
Hesseni Alekszandra, és ő német volt, nem orosz.
Német, mint a bajor kolbász.
Ezt Fülöpnek ne mondd!
Most, hogy már biztosan ellátogatunk Oroszországba,
folyamatosan bújja a könyveket.
Tényleg?
Igen, visszanyúl az ortodox gyökereihez.
Uram, irgalmazz!
Én nagyon örülök neki. Olyan jó, hogy újra bevonódott.
Mostanában úgy éreztem, eltávolodtunk egymástól,
de ez az orosz utazás egy közös kaland lesz.
Egy közös szenvedély.
Manapság alig vannak közös érdeklődési köreink.
Mit látott az ablakmosó a Kremlben?
Semmit. Ez a baj a vasfüggönnyel.
Ez jópofa volt.
AZ ORTODOX EGYHÁZ KORTÁRS TÖRTÉNELEM
Nagyon örvendek.
Elnök úr!
Úgy állok ma itt önök előtt,
mint az első brit uralkodó, aki valaha Moszkvában járt.
Ön az orosz történelem első demokratikusan megválasztott elnöke.
Részben a családi szálaknak köszönhetően,
mindig is erős kötelék fűzte össze országainkat.
De az elmúlt években
ez a szoros szövetség megszakadt.
A meleg rokoni szálak jéggé dermedtek, és beköszöntött az évtizedekig tartó tél.
Voltak olyan időszakok,
amikor úgy tűnt, különböző világokban élünk.
Ezzel a történelmi látogatással,
remélem, hogy nemcsak az olvadás időszaka köszönt be,
hanem átfogó, új alapot biztosít,
amely az együttműködésre,
megértésre
és tiszteletre épül.
Az összefogás új korszaka,
amelyben mindkét ország
együtt virágozhat.
Aranyat érő gondolatok, felség!
Sajnálom, felség, de úgy tűnik, mégis meghiúsul a temetés.
Jaj, ne!
Két holttestet nem tudnak azonosítani.
Köszönöm.
Szörnyen csalódott vagyok.
Eljöttünk idáig, feltételezve, hogy végre eltemetik a rokonaimat,
de ez mégsem történhet meg.
Miért nem?
Még mindig nem azonosítottak egy vagy két holttestet.
Az orosz ortodox egyház bizonyítékot követel arra,
hogy nem keverték össze a cár holttesttét a szakácséval.
Ehhez hozzájön a belharc az orosz kormány és a Romanov család különböző ágai között.
Nem beszélve a moszkvai, szentpétervári és jekatyerinburgi hatóságokról,
akik vitáznak a temetés helyén és idején.
Légy türelmes!
A nagy orosz medve első lépései ezek
az évekig tartó fogság és szenvedés után.
Nem csoda, hogy biceg.
És nemcsak emiatt vagyok csalódott.
Hanem kettőnk miatt is.
Reméltem, hogy ezen az úton sok időt töltünk együtt, de alig látlak.
Sok a dolgom.
Nyilvánvalóan.
Feltárom többek között a groteszk igazságtalanságokat,
amelyekkel a rokonaimat sújtották a te rokonaid.
Inkább ne sajátítsuk ki a rokonságot.
És emlékeztetem magam,
hogy bár sokat nyertem vele,
de sok mindent feladtam, amikor elvettelek.
Például?
A karrierem. A függetlenségem.
A hitem.
Születésem szerint…
Egy seregnyi családfakutató sem tudná kibogozni.
Ortodoxnak születtem.
Egy a számtalan különbségünk közül.
Miben különbözünk még?
Negyvenhét év házasság után
inkább az a kérdés, hogy mi az, amiben még hasonlítunk?
Eltérnek az érdeklődési köreink, a szenvedélyeink.
A hitünk.
Én energikusabb vagyok.
- Nyughatatlanabb. - Kíváncsibb.
Te nyugalomra, stabilitásra, csendre vágysz.
Nem kérdőjelezel meg semmit, nem…
- Provokálok. - …kérdezősködsz.
Ezért vagyok néha annyira…
Mi?
Magányos.
Bár ne történt volna meg ez az egész DNS ügy!
A kiábrándultságom jóval korábban kezdődött.
Akkor áruld el!
Hogyan kezelted a kiábrándultságot és a magányt?
Ne itt és most beszéljük meg!
Nem értek egyet. Tökéletes a hely és az idő.
Máshol kerestem magamnak társaságot.
Társaságot?
Igen.
Társaságot.
Intellektuális kapcsolódást.
Lelki kapcsolódást.
Egek!
Mondtam, hogy ne most.
Kiről van szó?
Lényegében ez egy csapat.
Egy banda.
Egy baráti közösség,
akik a fogathajtásban, versenyekben és összejövetelekben lelik örömüket.
Rendben.
És azt hiszem, Pennyvel a legszorosabb a barátságom.
Romsey?
A keresztfiad felesége.
Barátság, Lilibet.
Feleannyi idős, mint te.
Egy titkárnő nem lett volna jó?
Egy kedves gépíró lány rövid szoknyában, aki bálványoz.
Nem ilyen típusú társaság. Az csak még magányosabbá tenne.
Penny családtag. Házas asszony.
Aki teljes mértékben a házasságára és kötelességére koncentrál,
és sosem kompromittálna téged.
De ezzel kompromittál.
Kompromittál engem.
Engem.
Mint a lelki társadat.
És ha megkérnélek…
hogy vess véget ennek a barátságnak…
Az hiba lenne.
Nem akarok lemondani róla, miközben nem vétettem semmit.
De elfogadom, hogy az újságok és egyéb idióták,
ha egy gyönyörű, fiatal nő társaságában látnak,
nos, téves következtetésre juthatnak.
Szóval szeretnék kérni valamit.
Mit?
Szeretném, ha összebarátkoznál Pennyvel.
Ha együtt látnának vele.
Arra kérsz, hogy legitimáljam…
A barátságunkat.
A plátói társaságomat.
Talán rájönnél pár dolgokra.
Halljuk, mire jönnék rá?
Hogy valójában hogyan haltak meg a Romanovok.
Ezt már tudjuk.
- A bolsevikok lemészárolták őket. - Igen, nos…
A bolsevikok húzták meg a ravaszt és szúrtak a bajonettel,
de kinek a lelkén szárad az egész?
- Isten hozta! - Üdv!
- Üdvözöljük a Windsor-kastélyban! - Köszönöm.
- A királynő az istállónál van. - Értem.
- Mehetünk? - Igen.
Igen, asszonyom, habár Sanction kicsit riadtnak tűnik.
Ebből gond lehet.
De azért van étvágya, ugye?
Van, abszolút.
- Csak így tovább! - Meglesz.
Lady Romsey megérkezett, asszonyom.
Köszönöm.
- Emily, ugye? - Igen, asszonyom.
- Hogy érzi itt magát? - Nagyon jól, köszönöm.
- Sok munkát adnak önnek? - Hát persze.
Köszönöm szépen. Holnap újra benézek.
Viszlát, asszonyom.
- Jó reggelt! - Felség!
- Ez ám a bőséges reggeli! - Mohó jószág.
Felség!
Sétálunk egyet?
- Az edinburgh-i herceg… - Igen?
…azt mondta, van egy elmélete arról, ki a felelős a cári család haláláért.
Ez nem az én elméletem, asszonyom. Csak egy kíváncsi diák vagyok.
Ez igazán vonzó tulajdonság.
A kíváncsiság.
Egyes történészek szerint a nagyszüleinek,
V. Györgynek és Mária királynénak
lehetősége lett volna megmenteni a Romanovokat, de másképp döntöttek.
Ilyesmit el sem tudok képzelni.
György király és Miklós cár első unokatestvérek voltak.
Még hasonlítottak is.
A nagyapám soha nem lett volna képes ártani az ő imádott Miklósának.
Lehetséges, hogy máshonnan kapott indíttatást,
legalábbis néhány beszámolóban ezt olvastam.
Hányat olvasott?
Fél tucatot.
Jóságos ég!
Az angol oldalról. És még párat orosz szemszögből.
Ezzel biztosan lenyűgözi.
És felhívták a figyelmem egy forrásra.
Itt van Windsorban, az archívumban.
- Üdv, Ruth! - Jó reggelt!
- Felség!
Szóval igen…
Az ifjú VIII. Eduárd naplói,
amiben írt egy 1917-es reggeliről a szüleivel,
és egy levélről, ami Lloyd George miniszterelnöktől érkezett.
A levél szerint hajót akartak küldeni értük,
hogy Angliába menekítsék a Romanovokat,
de előbb a király beleegyezését kérték.
Üzenjem meg, hogy rábólintott?
A megmentésükre?
Mutasd meg anyádnak!
Ő kétségkívül jobban meg tudja ítélni a helyzetet.
Mit mondasz, szerelmem?
Küldjük el a hajót?
Ne.
Előfordulhat, hogy utóbb megbánnánk.
A két nő rivalizált egymással.
Elnézést!
Igen.
Tehát a két nő rivalizált egymással,
ami visszanyúlt egészen a fiatalkorukba, amikor német hercegnők voltak,
jóval a házasságuk előtt.
Alexandra szebb volt, és előkelőbb családból származott.
De Máriát, az én okos nagyanyámat
szemelte ki Viktória királynő VII. Eduárd idősebb fiának.
Igen.
De csak azután, hogy Alekszandra visszautasította,
és hozzáment Nyikolaj Romanovhoz.
Ezért rivalizáltak.
Mária nem akarta, hogy a szebb és előkelőbb Alexandra háttérbe szorítsa.
Szép kis elmélet.
Eltekintve attól, hogy nagyanyám György király odaadó felesége volt,
meglep, hogy a 13 könyvből, amelyeket lenyűgöző módon elolvasott,
különböző nyelveken,
egyik sem említette a valódi okot,
ami miatt Mária nem akarta, hogy Alexandra ide jöjjön.
És aminek semmi köze nem volt két nő versengéséhez.
A nagyanyámat túlságosan lefoglalta,
hogy megvédje a monarchiát a népfelkeléstől,
mintsem hogy azon aggódjon, Alexandra lenézi-e.
Menedéket nyújtani a Romanovoknak sokkal nagyobb veszélyt rejtett.
Angliában széles körben elutasították a cárnét,
mivel németpártinak tekintették, és épp hadban álltunk a németekkel.
Felség!
Az igazság az, hogy Mária királynét…
Híreket kaptunk Oroszországból.
…lesújtotta, amikor megtudta, hogy megölték őket.
…és a cár halott.
De egy uralkodó
nem mutathatja ki az érzéseit, ezért eltemeti őket.
És ez a némaság a DNS-ünk részévé válik.
De dicséretes, hogy ön ilyen érdeklődést mutat, és hogy ennyit olvasott.
A lányom halála óta
teljesen elmerültem a könyvekben.
- És a fogathajtásban. - Igen.
Igen. Az rengeteget segített.
Remek kis csapat.
Hallottam.
Nortont nem fogta meg?
Nem.
A hobbijainkban és az életünkben is egyre távolabb kerülünk egymástól.
Sosem tudnám elhagyni.
Broadlandset sem.
Ott van Leonora sírja, amit mindennap látnom kell.
És a háznak is szüksége van rám. Nortonnak is.
Örömmel hallom, hogy ennyire erős a kötelességtudata.
És az elköteleződése a házassága iránt.
És a ház felé, amely mindig is nagyon fontos volt számomra.
Fülöppel ott töltöttük a nászutunkat, mint tudja.
Igen.
Fontos, hogy az emberek értsék,
milyen szoros kötelék fűzi össze a családjainkat.
Ha Edinburgh hercegét
egy gyönyörű, fiatal hölgy társaságában látják,
bosszantó lenne, ha elhamarkodottan
téves következtetésekre jutnának.
Mi lenne, ha egy autóban utaznánk a templomhoz karácsonykor Sandringhamben?
Vegyük elejét a találgatásoknak!
Köszönöm, hogy eljött.
Boldog karácsonyt!
- Jó reggelt! - Felség! Boldog karácsonyt!
- Önnek is! - Jó reggelt!
Elég jól ismerem.
Boldog karácsonyt!
Ő itt Timmy.
Kérem, magával vinné a Buckingham-palotába?
Köszönöm.
A miniszterelnök, felség.
- Miniszterelnök úr! - Felség!
Örömmel jelenthetem ki,
az orosz tudósok megerősítették,
hogy az utolsó maradványok Miklós cárhoz tartoztak,
tehát végre megvalósulhat a cári család hivatalos temetése.
Remek.
A telefonbeszélgetésünk során Jelcin elnök úr mámoros hangon azt mondta,
reméli, ezzel végleg pontot tehetünk az ügy végére,
és folytatódhat a barátságos együttműködés országaink között.
Mámoros volt, vagy inkább…
spicces?
Jó kérdés.
Úgy vélem, Jelcin tényleg demokráciára vágyik.
De amire vezetőként szüksége lenne, az több…
Józanság?
Tekintély.
Az országból érkező jelentések szerint veszélyesen instabil a helyzet.
Félő, hogy végül ismét egy keményvonalas vezetőre lesz szükség,
és visszatérünk a kiindulópontra.
Szeretném azt hinni, hogy a kiindulópontunk Oroszországgal
a barátság, és nem az ellenségeskedés.
Elfelejtjük, hogy nemzeteink, részben a családi kötelékeknek hála,
sikeresebbek voltak szövetségesként, mint ellenségként.
Innen nézve a forradalom és a hidegháború
csak egy kis döccenő volt egy hosszú és boldog házasságban.
Apropó, boldog házasság, illene gratulálnom.
Hétvégén lesz az évfordulójuk.
Igen.
Negyvenhét év.
És még ki tudja, hány.
És önöknek Mrs. Majorrel?
Idén lesz huszonnégy éve.
Bizonyára jól csinálunk valamit.
Ön szerint mi lehet a titok?
Az egyik legemlékezetesebb beszámoló egy hosszú és sikeres házasságról
Dosztojevszkij feleségétől, Annától származik.
Szerinte ő és Fjodor szöges ellentétei voltak egymásnak.
Eltért a vérmérsékletük.
Ellentétes nézeteket vallottak.
Mégsem próbálták soha megváltoztatni egymást.
Nem bolygatták meg a másik lelkét.
Anna szerint ez lehetővé tette számukra, hogy összhangban éljenek a férjével.
Az, hogy semmi közös nem volt bennük?
Úgy tűnik, ez a boldog házasság kulcsa.
Várj! Hol van?
Hol van?
Téged a legkevésbé sem érdekel.
Hagyd! Jó kutya.
Hova tűnt? Készen állsz?
Gyere csak!
Tessék! Hol van? Gyere csak vissza!
Kutyák! Gyertek!
Mehet?
Így ni.
Nagyon ügyes.
Tessék, itt egy másik.
Ki kér jutalomfalatot?
Gyere ide!
Jól van. Gyere!
Hol van? Dobhatom?
Hol van?
Jó fiú.
A feliratot fordította: Kiss Orsolya