NETFLIXOVA SERIJA
Nitko te ne priprema za rastavu.
To je čudna ničija zemlja.
Kao da si u limbu.
Nisi ni u braku, a niti si slobodna.
Nisi ni aristokrat niti običan čovjek.
Poput harpije.
Jednoga od onih mitoloških bića.
Napola žena, napola ptica.
U jednom trenutku si visoko, u središtu pozornosti.
A onda naglo slijećeš na zemlju.
Ne slijećeš, padaš.
Nemaš s kime razgovarati.
Nemaš društvo.
Kad su djeca bila tu, imali smo jedni druge.
William sada kreće u Eton.
Ne mogu vjerovati da ima toliko godina.
Hvala.
Tako je odrastao.
I oduvijek je moja stijena.
Sad kad je otišao, ne znam što ću.
Oprostite.
Je li sve u redu?
Danas baš nisam svoja.
Ja o svojim glupim problemima uza sve s čime se suočavate ti i Joe.
-Jesu li odredili datum operacije? -Sljedeći tjedan.
-Moraš mi pustiti da budem uz tebe. -Ne. Previše ste zauzeti.
Ne s nečim važnim.
U LIMBU
-Williame, mahni! -Ovamo, Williame!
Williame, nasmiješi nam se!
Baš si elegantan danas!
Williame, kako se osjećaš prvi dan u školi?
Nedostajat će ti tata?
-Užasan rukopis. -Svejedno se upisao.
-Mislim da sam pogriješio. -Nemaš razloga za brigu.
Vjera?
Engleska crkva.
Kojoj ćeš biti na čelu.
Bravo.
-Dobro došli. -Dobro došli.
Nisi ga morala toliko gnjaviti.
Potpisao je pogrešno.
Možda zato što si stajala iza njega. Gušila ga.
-Brinula se. -Gušila.
Hvala. Veselim se tome.
Bravo.
Sve će biti dobro.
Ako si tužan ili usamljen, pogledaj kroz prozor i mahni baki.
Dobro.
Bok.
Prvi dan princa Williama u Etonu.
Da.
Već je 13. Kako vrijeme leti.
Doista.
-Roberte, jesi li i ti išao…? -Jesam, Veličanstvo.
A tvoj sin?
Alexander? Kreće dogodine.
Bilo bi lijepo da William katkad svrati na čaj.
Ako je dopušteno.
Divna ideja.
Ali ne želim kršiti pravila.
Razgovarat ću s njegovim razrednikom.
Hvala.
Charles Spencer, brat princeze Diane,
najnoviji je uglednik
koji je postao žrtva prodaje privatne prepiske novinama.
Šef osiguranja grofa Spencera, Alan Waller,
navodno je novinama Today dao pisma
u kojima je grof kritizirao princezino ponašanje.
Hvale te za prilog o postporođajnoj depresiji.
-Da ti čitam pohvale? -Apsolutno.
„Martin Bashir temu obrađuje iznenađujuće ozbiljno i dubinski,
odbivši iskoristiti privatnu patnju
i pretvoriti je u jeftinu melodramu.“
Nije da je podiglo gledanost.
World In Action nas je zgazio.
Pričaj mi. Opet nas gazi
sila komercijalne televizije.
Imam ideju kako to preokrenuti.
-Slušam. -Princeza od Walesa.
Što s njom?
Američke televizije je salijeću.
Smatraju, budući da je Charles dao intervju Dimblebyju,
Diana treba imati priliku odgovoriti. Navodno razmišlja o intervjuu.
-Trebamo dati ponudu. -Zašto bi razgovarala s nama?
Ameri je mogu pozvati tamo
i dobrotvornoj organizaciji platiti milijune.
Što nudimo mi? Kobasice u tijestu iz BBC-jeve kantine?
U tome je stvar. BBC-jeva kantina.
Ne CBS ili ABC, nacionalna kuća. Pouzdana.
-Važna. -Ali mi smo Panorama.
Radimo istraživačko novinarstvo. Diana bi bila žutilo.
Ne slažem se, Steve.
Diana je žena našega budućeg kralja i majka sljedećega.
Čujem da je na rubu
zbog toga kako se odnose prema njoj.
Što je zanimljivije od nacionalne ustanove u slobodnom padu?
Monarhija koja u javnosti gubi potporu i vjerodostojnost
uništila je vlastitu članicu.
Golema priča.
Kako bismo došli do nje?
Treba izgledati kao običan bankovni izvod
koji pokazuje uplatu News Internationala.
„News International.“ Dobro.
Može li biti malo krupnije?
Da.
Stanovnici Islingtona propituju planove
za novi međunarodni terminal na St. Pancrasu.
Planirano je da ide preko Islingtona…
Na čiji račun?
Alana Jamesa Wallera.
W-A-L-L-E-R.
Dobro, napravimo još jedan
s uplatama tvrtke Penfolds Consultants s „Jersey“ ispod toga.
Dobro.
Treba izgledati sumnjivo, kao offshore račun.
Kanalski otoci. To će mu privući pozornost.
Da vidimo.
Penfolds.
To je u redu. Dobro.
-Lorde Spenceru, Martin Bashir. -Drago mi je.
-Hvala. -Uđite.
Pa, mogu li za početak reći
koliko sam uživao u vašem radu novinara NBC Newsa?
Vidjeli ste to?
-Mislio sam da se to tu ne gleda. -Ja jesam.
Inspiracija ste mi za moj novinarski rad.
Hvala.
Dakle, kako mogu pomoći?
Siguran sam da znate za prisluškivanje telefona posljednjih godina,
javnih osoba,
pri čemu su snimke intimnih razgovora procurile u medije.
Naravno. To se dogodilo meni.
Znam.
Kad sam čuo za sudsku zabranu
vašem bivšem šefu osiguranja Alanu Walleru,
malo sam kopao,
a ispada da novac isplaćen g. Walleru
nije došao samo od novina.
Bankovni izvodi o uplatama koje je primio.
Prvo, News Internationala, vlasnika novina Today,
ali, još opasnije,
i druge tvrtke,
registrirane na Jerseyju,
za usluge koje nisu specificirane.
Mislim da je druga tvrtka paravan,
možda sigurnosnim službama.
Što?
To znači da su možda M5 ili GCHQ
bili ti koji su razgovore predali novinama.
Bože.
Pomislio sam, ako muče vas,
što ako je vaša sestra žrtva prljavih trikova sigurnosnih službi?
Tada sam našao ovo.
Pojedinosti o drugom računu registriranom na Kanalskim otocima
s uplatama Patricku Jephsonu.
TEKUĆI RAČUN
-Njezinom osobnom tajniku. -Da.
I on je uključen?
Mislim da su Jephson,
a možda i drugi bliski princezi,
zapravo špijuni koje za informacije o njezinom privatnom životu
plaćaju sigurnosne službe,
a možda i po nalogu prinčeva Vojvodstva Cornwall.
Steve Hewlett.
Halo, ovdje Charles Spencer.
Lorde Spencer. Kako mogu pomoći?
Upravo sam imao sastanak s vašim novinarom Martinom Bashirom.
Da?
Pitam se u kojoj mjeri možete jamčiti za njega.
Martin je jedan od naših najboljih.
Znači da mogu vjerovati onome što govori?
Da.
Vrhunski je, nagrađivani novinar.
Dobro. Hvala najljepša.
Sad će ga operirati.
Pokušaj misliti pozitivno. Još jednom, koja bolnica?
-Royal Brompton. -To je South Kensigton?
Da. Ali nemojte to raditi.
Prestani. Inzistiram. Uvijek si tu za mene.
Idem sada. Daju mu anesteziju.
Halo?
Plavi tim na intenzivnu.
-Gđo Toffolo? -Da.
Operacija je prošla dobro,
ali nakon pola sata, završio je na intenzivnoj.
Vaš je muž imao veliko postoperativno krvarenje.
Morali smo djelovati odmah i operirati.
Ali Josephovo je stanje sada stabilno.
Hvala.
Ali sad bih ga htio još jednom operirati u operacijskoj dvorani
i provjeriti je li sve u redu.
Te komplikacije ima od 5 do 10 % pacijenata s premosnicom.
Ključno je vrijeme operacije
i to što smo to otkrili u ranoj fazi.
Hvala, doktore.
Joe će ovo prebroditi. Čula si što je rekao liječnik.
Baš je zgodan, zar ne?
Tko?
Dr. Khan.
Ime mu je bilo na cipelama.
-Nisam mu vidjela cipele. -Gledala si ga u oči?
Ne.
Imao je divne oči.
I tople.
Blage.
I ruke su mu bile lijepe.
Jedino što me zanima kod ruku tog čovjeka
je da ne drhte dok drži nož.
-Misliš li da je Pakistanac? -Ne znam.
Vjerojatno.
S prezimenom Khan.
Halo?
Bok, dušo.
-Bok, mama. -Kako si?
Dobro.
Jesi li se smjestio?
Pomažu li ti s ovratnikom? Nemoguće ga je zakopčati.
-Ne želim da se gušiš. -U redu je. Navikao sam se.
Kakvi su ostali dečki? Imaš li prijatelje?
Jednog ili dvojicu.
To je sve što imaš reći?
Razgovaraj sa mnom.
Nedostajem li ti?
Da.
Ti meni užasno nedostaješ.
Moja mudra, jednosložna sovo.
Baka me pozvala na čaj.
Baš lijepo.
Samo vas dvoje?
-Da. -Reci koju dobru o meni.
-Zašto? -Gotovo je uopće ne viđam.
Mislim da je ljuta na mene.
-Što je to bilo? -Što?
Čuo se klik. Jesi li čuo?
Ne.
Budimo oprezni.
Neki ljudi žele prisluškivati naše pozive.
Posvuda su prislušni uređaji.
Dobro. Moram ići.
Dobro. Bok.
Halo?
Ali ne umišljam to, Patrick.
Stalno čujem klikove.
Koliko znam, svi pozivi,
dolazni i odlazni, idu preko glavne Palačine centrale,
pa bi prisluškivanje bilo teško.
Ali nije nemoguće.
Što je s rasvjetom? Provjerio si?
-Ne još, milosti. -Zamolila sam te.
Danas ću. Obećavam.
I samo da kažem da je zvao vaš brat.
Zatražio je hitan sastanak.
-Zašto? -Nije rekao.
Visočanstvo.
Gle, to je ona!
Gledaj. Bok!
-Bok. -Daj mi aparat.
Slikaj!
Hej!
-Kako ide, Diana? -Gle! To je Diana.
Bože.
O, Bože.
O, Bože!
Bok, Carlose.
Brzo. Zatvori vrata za sobom.
Dražesno. Nakon dvije godine šutnje, tako pozdravljaš sestru?
Znaš da je šutnja bila tvoja odluka.
I zdravo.
Uđi.
Prije nekoliko dana sastao sam se s BBC-jevim novinarom.
Zove se Martin Bashir.
Došao…
je razgovarati
o tome da sigurnosne službe nadziru javne osobe.
-Sjećaš li se zaštitara Wallera? -Koji je doturio pismo, da.
Ispada da je primao redovite uplate.
Bashir mi je pokazao izvode.
Jednu je od News Internationala,
drugu od fiktivne tvrtke s Jerseyja,
koja je, čini se, paravan
sigurnosnim službama.
Uglavnom,
jasno je da Bashir misli da prate i tebe.
Znaš što ja mislim. Špijuniraju me godinama.
Zato sam se riješila osobne zaštite.
-Ne samo policajci. -Tko još?
Aylard.
Charlesov osobni tajnik?
I tvoj osobni tajnik.
Moj Patrick? Ne.
Bashir kaže da ima dokaz.
Uglavnom,
trebala bi ga upoznati pa neka ti sve kaže sam.
Ne bih to predlagao da nisam siguran da je pouzdan.
Ostalo je sve u redu?
Mislim da su mi zeznuli kočnice.
Što?
Ili auto treba servis.
Dobro.
Hajde, pričaj mi o školi.
Mnogo je veća od Ludgrovea.
Stalno se gubim.
A za sve postoje posebna imena.
Nisam mogao naći put do kuće.
Jedan od starijih učenika rekao je: „Skreni desno kod grma u plamenu.“
Nisam imao pojma o čemu govori.
-To je… -Rasvjetni stup.
Da.
Polugodišta su…
Semestri.
-Satovi nisu to, već… -Predavanja.
-A nastavnici su… -Njuške.
A stariji dečki su golemi. Poput gorila.
-U školi se prodaju britvice. -Uskoro će ti trebati.
Neće.
Hoće. Glas će ti se produbiti, stopala će ti narasti i smrdjet će,
i bit ćeš viši od svih nas, poput diva.
Ako tako nastaviš jesti.
-Odlično je. -Zaboravljaš, i ja sam išla u Eton.
Ne kao obična učenica.
Povijesti i ustavu poučavao me ravnatelj Marten.
Htjela sam tvog oca poslati tamo i silno je htio ići.
Ali Filip je imao drugi plan.
-Zato su ga poslali u školu u Škotsku. -Znam.
Još govori o tome.
Ne još?
-Kako se slažete ti i on? -Tata?
On je tata.
A mama?
Tražila je da kažem koju dobru riječ. Kaže da te više ne viđa.
Pa nije veliki misterij gdje sam.
Obično je na vijestima.
Osim toga, postavili su zastavu na krov svake moje kuće.
Uvijek je dobrodošla.
Dobro.
Zabrinut si zbog nje?
Katkad.
Dijete se ne treba brinuti zbog roditelja.
Samo želim da bude sretna.
Što radi?
…lanac s vrata i pustio da uđe.
Zdravo.
Jako dobro, mama.
Hvala, dušo!
Osjećala sam da je to vrlo razumno.
Dolazi gotovo svaki dan.
Prvo da vidi prijatelja,
a onda je počela razgovarati i s drugim pacijentima.
-To je svima podiglo raspoloženje. -Nema novinara?
Ne. Dolazi sama. Nema čak ni tjelohranitelja.
Odmah se vraćam.
Bok.
Htio sam vam zahvaliti na ovome što radite.
Samo razgovaram s njima i pravim im društvo.
Ništa u usporedbi s vašim poslom.
Obavljam tehnički dio. Ne mogu čudesni dio,
pružiti ljudima sreću i radost.
To što radite posve je čudesno.
Samo sam dobrohotna bogatašica.
Lijepo vas je vidjeti opet.
I vas.
Hoćete li biti tu za jedan sat? Tada bih mogao ručati.
U ponoć?
Da.
Dobro. Da.
Ako odete na treći kat, odmah do dizala
nalazi se automat.
Mirnije je od kantine.
Ispričavam se.
Što želite?
Čips? Štapići?
Ili čips s manje soli?
S manje soli.
Dobar izbor.
Kako to da vas nisam vidjela prošlih tjedana?
Bio sam na putu.
U posjetu obitelji u Pakistanu.
Bila sam u Pakistanu. Na samostalnoj turneji 1991. godine.
Sjećam se. Sve je stalo.
Zemlja me duboko dojmila.
Ovo je jako ukusno.
Nije li?
Obožavam nezdravu hranu.
To je neočekivano seksi.
-Sjećam se posjeta džamiji Badshee. -Badshahi.
Badshahi.
Sjedila sam na svom jastučiću.
U prekrasnoj marami koju su mi dali da nosim.
Dupattiju.
Slušala sam imame kako govore o međuvjerskom skladu
misleći kako bih tamo bila sretna
kad bih si našla zgodnoga pakistanskog muža.
Lijepa ideja u teoriji.
No tradicionalne pakistanske vrijednosti mogu biti izazovne.
A obitelj u koju sam se udala je drukčija?
Rekli su mi da se pristojno odijevam.
Da tiho govorim,
hodam korak iza muža i obraćam mu se s „gospodine“.
Rekli su mi da ne iznosim mišljenje ili se obrazujem.
Morala sam se zavjetovati da sam djevica da bih se udala za njega.
Žao mi je.
Desert?
Curly Wurly?
Savršeno.
Polovina ste konvencionalnoga, dogovorenog pakistanskog braka?
Nisam.
Zakonski sam slobodan. Uz ovaj posao, tako će i ostati.
Zašto?
Prvo,
rijetko sam slobodan.
Čak ni za kino u petak navečer?
Kino?
Ne sjećam se zadnjeg puta.
Postoji li film koji želite gledati?
Apollo 13?
Onda idemo.
Ne možete u kino.
Najprepoznatljivija ste žena na svijetu.
Nastao bi kaos.
Već sam to činila.
-Martine. -Lorde Spenceru.
-Drago mi je. -Također. Moja je sestra gore.
Brat mi je rekao za vaš razgovor.
Što je potvrdilo moje mišljenje.
Čudni klikovi na telefonu. Ono što bih rekla u novinama.
Ono što se moglo otkriti samo prisluškivanjem.
Tko prisluškuje?
Policija i sigurnosne službe. Sile odane kraljevskoj obitelji.
Zašto bi to učinili?
Jer je vide kao prijetnju.
Zbog njezine moći. Zbog popularnosti.
Možda čak i zbog onoga što znate.
Vjerujte, sve znam.
Brine ih što biste mogli reći.
Zato me zastrašuju i ismijavaju.
Ispadam paranoična ili luda.
-Ali nisam. -Ne, niste. Vi ste samo prijetnja.
Što je veća prijetnja, to su veće laži kojima se guši.
Ljudi s kojima sam razgovarao u MI6,
kontakti koje godinama imam kao istraživački novinar,
potvrdili su da je umiješan i vaš vozač, Steve Deavies.
Steve?
Kažu da je prije godinu dana establišment odlučio
napasti vas punom snagom.
Udruženi je to napor koji ima za cilj otjerati vas iz zemlje
i prisiliti na život u inozemstvu.
Kanadi ili Sjedinjenim Državama.
Neće upaliti.
Ne smijete to dopustiti.
Što da radi?
Najbolje bi bilo, po meni, da izađete u javnost sa svojom stranom priče.
Iznesite to javno. Neka ljudi znaju istinu.
Podrazumijeva se
da bismo vam mi iz Panorame pomogli da to učinite, ako želite.
Trebali bismo razmisliti o tome.
Zapamti, ne moraš odlučiti odmah.
Nekoliko američkih mreža već je zainteresirano.
-Da, čuo sam. -Oprah Winfrey.
Barbara Walters.
-Da. -A David mi je prijatelj.
-David…? -Frost.
Bi li vam dali kontrolu?
Možda ne bi htjeli, ali snalazim se u tome.
Mi bismo vam svakako dali kontrolu.
I štitio bi vas najbolji svjetski brend
kad je riječ o novinarskom integritetu: BBC.
Ako se želite naći i razgovarati o tome…
Da, molim.
Ovo je moj kućni broj.
Hvala.
Da.
Dobro.
Hoćemo li?
-Odakle ste? -Iz Wimbledona.
Mislim podrijetlom.
Rođen sam u Wandsworthu, ali roditelji su mi iz Pakistana.
Odrasli ste govoreći urdski ili pandžapski?
Engleski.
Zanimljivo.
Prava slučajnost.
-Da. -Dakle…
-Dobro. -Izvolite.
Budite diskretni, molim…
Očajnički želi razgovarati. Otvori usta i izlaze prave bombe.
Želi srušiti hram.
-Mislim da joj se sviđam. -Što?
Ne mislim tako. To što sam Pakistanac.
Uvijek govoriš da si Britanac.
Jesam, ali s njom je to bila posebna veza.
Važnost koju je tomu pridavala.
Bilo je neobično.
-Nećete me pozdraviti? -Zdravo.
Deset, devet, osam, sedam, šest…
Počinje paljenje.
Tri, dva, jedan…
Paljenje.
Houstone, u 13.13 smo napustili toranj.
Ljudi, uspjeli smo.
Reci mi, g. Ozbiljni, važni doktore.
Kako se izvodi operacija srca?
Kad anesteziramo pacijenta, otvorim prsni koš.
Kako?
Skalpelom.
Napravi se rez od 25 do 30 cm.
Odakle počinješ?
Odavde
pa prema dolje.
-Ako smijem. -Smiješ.
Dovde.
-Onda slomiš prsnu kost. -Jao.
Pod općom si anestezijom. Ne osjećaš to.
Vjeruj mi, osjećam sve.
Da dođem do srca.
Gdje je srce?
Srce je tu.
-Nije ovdje slijeva? -Nadam se da nije.
Nadam se da je u sredini gdje treba biti.
Ako smijem?
Smiješ.
Točno ovdje.
Osjećaš li ga?
Da.
Je li slomljeno?
Na komadiće? Nakon godina zanemarivanja i okrutnosti.
Ne, radi dobro.
Prilično snažan puls, zapravo.
Morala sam ga ojačati. Da preživim.
Nastavi.
Zatim pacijenta povežemo na uređaj za premosnicu srca i pluća.
Onda napravim nov put oko blokirane arterije.
Je li to pipavo?
Zvuči pipavo.
Praksom postaje lakše.
Nakon kakvih šest tjedana oporavka, kao novo je.
Hvala.
Upravo si mi popravio srce.
Moram ići.
Hvala puno.
Laku noć.
Neću dobiti pravi poljubac?
Ne razumijem što vidiš u meni.
Potpuno sam prosječan,
socijalno nevješt,
pomalo pretio liječnik radoholičar.
Bojim se da misliš da sam nešto posebno.
Nešto glamurozno čega se treba bojati.
-Jesi. -Nisam.
Više nisam nitko.
Zbilja nisam nitko.
Nemam ništa.
Nemam pravih prijatelja,
nemam smisao života, ulogu.
Nemam obitelj.
Zaboravljaš da sam već imala princa.
Slomio mi je srce.
Samo tražim žapca da me usreći.
Ovo je ugodno iznenađenje.
Trebaju mi informacije.
O tvojoj susjedi.
Kojoj?
U Kensingtonskoj palači ih je mnogo.
Problematičnoj.
Takvih je mnogo.
Onoj slavnoj?
Onoj pomalo nestabilnoj?
Toj susjedi.
William je neki dan bio na čaju
i stekla sam dojam da se silno brine zbog majke.
Sigurna sam da je tako. Jadničak.
Mislila sam da možda znaš više. Ti i Diana razgovarate, zar ne?
Zašto to misliš?
Uvijek kažeš koliko suosjećaš s njom.
Žalim je.
Kao autsajdera.
Kao nekoga tko je emocionalno kompleksan.
Kao osobu koja ne uspijeva voditi jednostavan život.
Kao osobu
sa stilom i karakterom.
I zvjezdanim odlikama.
Da.
Sustav nije lak za ljude poput nas, znaš.
Ali to ne znači da razgovaramo.
Ili se povjeravamo jedna drugoj.
Diana dolazi i odlazi,
a ja nemam pojma što radi.
-Zdravo. -Zdravo.
Otkad smo se zadnji put vidjeli, zatražio sam neke usluge.
Telefonske linije u Palači…
Ispada da se prisluškuju bar tri.
Pratili su vas dvaput ovaj tjedan. Ne paparazzi,
nego pripadnici sigurnosnih službi.
-Vaš osobni tajnik… -Patrick.
Sada smo u to sigurni.
To potvrđuju bankovni izvodi.
Prima uplate
na isti račun na Kanalskim otocima
kao i Charlesov osobni tajnik, zapovjednik Richard Aylard.
Bože.
A moji prijatelji?
Što ako i njih špijuniraju?
Oprezno bih komunicirao s prijateljima.
Naučio sam da ne treba vjerovati nikom.
Postoji urdska poslovica.
Jitne muh utni baatein.
„Što više usta, to više govora.“
Da.
Žao mi je.
Ali donekle znam kako je kad se sile urote protiv tebe.
Odrastao sam u socijalnom stanu.
Prvih devet mjeseci u skloništu za beskućnike.
Morao sam se truditi dvostruko više da dospijem na superbijeli BBC.
Što sam uspješniji, to me više mrze.
Ne govore to.
Ali vidiš to u pogledima.
Eufemizmima.
Znam kako je biti gažen i progonjen.
Kakav je osjećaj biti autsajder
u jednoj od najcjenjenijih britanskih institucija.
Ako misle da nas mogu zastrašiti,
gadno su se prevarili.
Ne znate koliko mi to znači.
Da me netko razumije.
Napokon imati nekoga na svojoj strani.
Dugo sam željela da ljudi znaju istinu
o tome kako je biti član te obitelji,
kako je samotno.
Ali…
nisam znala komu mogu reći.
Ili komu mogu vjerovati.
Možete mi vjerovati.
Obećavam da ću vas štititi u svakom trenutku.
Prijevod titlova: Kristijan Nikolić