SERIÁL NETFLIX
Paní Thompsonová?
A tohle bude malá Molly.
Jak jsem pochopil, pan Thompson stále čeká na povolení k trvalému pobytu.
Přesně tak.
Máte tady právního zástupce?
Já jsem velmi společenský člověk.
Chodím s přáteli na víno.
Máme knižní spolek.
Chodím do kostela.
Zvala jsem ho, ale nikdy nechtěl.
Říkal jsem jí, že ty lidi neznám.
Taky mám náročnou práci.
- Bývám večer unavený. - Každý večer těžko.
Všichni se ptali: „Kde je Anthony?“
Mysleli si, že máme manželskou krizi. A taky jsme ji brzy měli.
Začali jsme spávat odděleně i jíst odděleně.
Hodně jsme se…
odcizili.
Povstaňte!
Pár číslo jedna.
Případ číslo 309/96.
Carter a Carterová.
Láska brzo vyprchala. Z mé strany.
Je to škoda, protože…
já ji pořád miluju.
Ne.
Já jeho ne.
Promiň.
Navrhovatelka tvrdí,
že se její vztah s odpůrcem postupně definitivně zhroutil.
Má proti rozhodnutí soudu některá ze zúčastněných stran námitky
nebo připomínky ohledně soudních výloh?
- Ne, pane. - Ne.
Výborně, prohlašuji tedy,
že uvedené rozhodnutí obvodního soudu tímto nabývá právní moci.
Další, prosím.
DRAHÝ CHARLESI…
DRAHÁ DIANO…
Drahý Charlesi.
Drahá Diano.
Píši vám, abych vám sdělila, že jsme v dané věci všichni zajedno.
Rozvázání vašeho manželství je nyní nejen neodvratné,
ale i žádoucí.
Když jste v den svatby skládali svůj manželský slib,
zahřáli jste tím miliony lidských srdcí po celém světě.
Po čtrnácti letech z něj zbyly jen střípky rozházené všude kolem nás.
Schvalovat rozvod, nebo o něj dokonce žádat,
je proti všem mým přesvědčením,
a to jak z pozice manželky, matky a panovnice,
tak z pozice hlavy anglikánské církve.
Současná situace je však neudržitelná
a přináší bolest a utrpení celé naší rodině.
Obzvlášť pak vašim synům, Williamovi a Harrymu.
Je mým vroucným přáním,
abyste se co nejdříve společně dohodli
a vzkřísili tak důstojnost,
kterou jste v posledních letech tak nešťastně ztratili.
S láskou, maminka.
PÁR ČÍSLO 31
Pár dní po rozhovoru jsem měla pocit, že je celý svět na mé straně.
Jenže pak se vítr otočil.
Ti, co mě vždycky podporovali, začali obracet.
Kdo například?
Co?
Kdo?
Opustili mě zaměstnanci, kterých jsem si vážila.
Můj tiskový mluvčí.
Osobní tajemník.
A člověk, který mě snad mohl milovat.
Ten kardiochirurg?
Doktor Khan?
Úplně se odmlčel.
A pak ten dopis od královny.
Tak definitivní.
A tak jasný.
Epitaf našeho manželství na pár řádcích.
Jako když
přivezou na pohřeb rakev
a vám dojde, že to je skutečnost.
Moje auto.
To je moje auto.
Diano!
Dnes mě navštívili moji právníci a tlumočili mi Dianiny hlavní požadavky.
Dobré ráno.
- Vítejte v Highgrove. - Díky moc.
Chce zůstat v Kensingtonském paláci
a ponechat si kancelář v paláci sv. Jakuba.
Náklady na její chod chce vyjmout z majetkového vyrovnání,
v rámci něhož ale požaduje jednorázovou sumu zhruba 35 milionů liber!
Bože. To je drzost.
Je to nehorázné a naprosto nerealistické.
Vydrž.
To patří do užitkové zahrady!
Moc dobře ví, že z cornwallského vévodství tolik peněz nevytáhnu.
Navíc mi vyhrožuje,
že když s částkou nebudu souhlasit, nebude ona souhlasit s rozvodem.
Což by znamenalo další dva roky čekání,
než bychom byli oficiálně rozvedeni.
Asi je vážně zoufalá, když se snižuje k takovým ubohostem.
Nejspíš si po tom interview myslela, že drží všechny trumfy.
Místo toho se to obrátilo proti ní.
Ano.
A jak se máš ty?
Už ti příšerní otrapové odjeli?
Bohužel ne.
Camillo!
Zabydleli se mi před domem.
Chodím ven zadem jako nějaký zločinec v domácím vězení.
Jídlo mi nosí paní Campbellová a nemůžu ani vyvenčit psy.
Jsem úplně v pasti.
Úplně.
To je nehorázné, že musíš takto trpět.
Mluvil jsem s jednou svou advokátkou.
Zmiňovala se mi o zajímavém člověku z Komise pro regulaci tisku.
Je expertem na styk s veřejností a může tě chránit.
Zajistil by ti větší soukromí a trochu ti napravil pověst.
Sešla by ses s ním, kdyby to domluvila?
S mediálním stratégem?
Už víme, že princeznu z Walesu bude zastupovat
Anthony Julius z kanceláře Mishcon De Reya.
Princ z Walesu si najal Fionu Shackletonovou z Farrer & Co.
Oba jsou známí, a proto byli zřejmě i najati,
pro svou neochotu k ústupkům a usmiřování.
A obávám se, že s ohledem na zjitřené emoce
po odvysílaném interview v Panoramě,
bude oboustranně dost obtížné řešit věci po dobrém.
Ano.
Potřebujeme nějakého mediátora.
Někoho důvěryhodného pro obě strany. Možná někoho z královské rady.
Lord kancléř přichází v úvahu. Nebo baronka Chalkerová.
Douglas Hurd. Je v důchodu, byl by skvělý.
A co vy?
- Já? - V Severním Irsku jste si vedl skvěle.
Jste mimořádný člověk.
Lidé vás mají rádi, budíte v nich důvěru.
Vím, že máte jako premiér práce až nad hlavu,
ale mohl byste to alespoň zvážit?
Zastupovat nás?
Jako prostředník?
Jako přímluvce.
Jako rozhodčí.
Úplně jsem oněměl.
Kluk z Brixtonu, kterému nedali práci průvodčího,
má mediovat rozvod v královské rodině.
A zastupovat královnu.
Tím slovem „rozhodčí“ mě úplně dostala.
Jednu nebo dvě?
Dvě.
Víš, že mě tahle role vždycky lákala.
Všude kolem nasupení hráči,
co hlasitě řvou,
a uprostřed já, klidný, tichý, uvážlivý muž.
Vracím se do Huntingdonu.
Uvidíme se o víkendu?
Pokusím se.
Děti tě budou chtít vidět.
Všichni tě chceme vidět.
Uvidím podle práce.
No jo.
Jasně.
Ta nabídka se mi zamlouvala.
Ve společnosti British Gas probíhá rozsáhlá reorganizace.
Už 11 000 zaměstnanců ukončilo svůj pracovní poměr dobrovolně…
Pár číslo 12.
Případ číslo 502/96.
Lawson a Lawsonová.
Nejvíc mi vadí, že se vrací domů za svítání.
Jezdím na směny.
Dlouhý trasy s kamionem.
Celej den spí a v noci pracuje.
Dělám jen svou práci. Musím uživit rodinu.
To je jeho oblíbená fráze.
K čemu tu rodinu máš, když s ní nejseš?
A tohle zas její.
Prosila jsem ho, ať jezdí míň často. Třeba jen třikrát, místo pětkrát.
Věčně jen slibuje, že se šéfem promluví.
Potřebujeme peníze.
Když jsem byla malá,
byla u nás rodina vždycky na prvním místě.
Promiňte.
Táta byl furt s náma.
Bavil nás.
Zas ten tvůj dokonalej táta.
To u nás jsme si občas museli vybrat,
jestli zaplatíme za topení, nebo si koupíme jídlo.
Netušíš, jaký to je, nic nemít.
To nejlepší, co můžeš dát dětem k narozeninám,
je, že můžou bejt s tebou.
S tátou. Promiňte.
Nedávno…
jsem tátovi říkala,
jak je to náročný.
Řekl mi, že mám jít domů.
Za pořádnou rodinou.
Takže se stěhujeme domů.
Holky budou mít aspoň dědečka, když už ne otce.
Výborně. Prohlašuji tedy,
že uvedené rozhodnutí obvodního soudu tímto nabývá právní moci.
Další, prosím.
Prý jsou zácpy.
Jdu tam.
Mám velké zpoždění?
Vůbec ne. Pojďte dál. Kabát hoďte tamhle.
Už je tady?
Ano, ale nic se neděje. Čekal jen chvilku.
- Můžeme? - Jo.
Mark Bolland, Camilla Bowlesová.
- Zdravím. - Zdravím.
Nebyla jsem si jistá, jak si vám mám představovat.
Asi že budete starší.
Na věk nehleďte. Tenhle je vážně dobrý.
- Budeme tady? - Ano, posaďte se.
Sednu si naproti.
- Marku. - Díky.
- Dáte si čaj? - Ano, prosím.
- S mlékem? - Ne, černý. Díky.
- Marku? - Ano, prosím. Díky.
Já si mléko dám.
Pro začátek bych vám chtěl říct,
že s vámi celou tu dobu velmi soucítím.
To nemusíte. Jsem v pohodě.
Kdepak. Podle mě se novináři a potažmo i občané chovají jako hulváti.
Víte, nechci, aby mě lidé…
litovali.
Jen by mohli být shovívavější.
Zapomínají, že jsem kvůli vztahu s princem přišla úplně o všechno.
Tak co s tím budeme dělat?
Zřejmě mám jen dvě možnosti.
Buď vztah s Charlesem ukončím
a začnu od nuly někde v ústraní,
nebo do toho…
- Ale ne. - Copak?
- Dávají vám botičku. - To není moje auto.
Patří princi z Walesu. Je erární.
Já to vyřeším.
Jdu tam!
Haló! Promiňte!
- Ale ne. - To jsou tu tak přísní?
Nemám tušení, ale Hilary to vyřeší.
Je to živel.
A už tam máme i uniformy.
Jsem právnička.
Každopádně jste říkala, že buď vztah s princem ukončíte
a začnete od nuly někde v ústraní, nebo…
Nebo sešlápnu plyn a půjdu do toho naplno.
Do čeho?
To je snad jasné, ne?
- Nechci to vyslovovat. - Ale měla byste.
Budu chtít náš vztah oficiálně zlegitimizovat.
- Stát se jeho ženou? - Ano.
A tím pádem i…
Tím, čím se stanu, když se stanu jeho ženou.
Existuje pro to slovo.
Já ho ale neřeknu.
Co?
- To slovo na „K“. - Proč ne?
Protože ho nemůžu vyslovit. Cítím se provinile, jen na to pomyslím.
Ale ona je to skutečnost.
Stojíme tady v domě v Islingtonu a sledujeme,
jak budoucí královně botičkují auto jejího přítele.
Nic z toho jsem nikdy nechtěla.
Co mi ale po takové době zbývá?
Když tuhle…
zapeklitou situaci nebudu řešit, tak mě to rozdrtí, zničí mě to.
Souhlasím s vámi. Musíte do toho jít.
Já si myslím, že kdybychom se vzali, mohla bych být dokonce užitečná.
Princ si zaslouží být šťastný, což se mnou je.
V práci je schopnější, což si zaslouží země.
Je neskutečné,
jako mu ti jeho přihlouplí rádcové neustále do všeho kecají.
Tak tak.
Hlavně do toho rozvodu.
To nejlepší, co může princ pro svůj veřejný obraz udělat,
je rozvést se v dobrém a co nejrychleji.
Přesně. Všichni toho mají plné zuby.
To rozhodně.
Diana by botičku nikdy nedostala, co?
Ta by na ně mrkla očkem, nahodila ten svůj úsměv
a chlapi by rázem roztáli.
I vy můžete ukázat svou pravou tvář.
Myslíte tu svraštělou pleť, zarostlé obočí a vlasy plné lupů?
To jste tenkrát asi nečetl.
Četl. Omlouvám se.
A příště to ohlídám. Slibuju.
- Sejdeme se za pár dní znovu? - Jo, dobře.
- Výborně. - Půjdu to přeparkovat.
Jo.
- Moc mě těšilo. - Mě taky.
Vidíte? Už jde. Říkala jsem vám, že se nezdrží.
Zdravím vás, pánové.
- Hrozně moc se omlouvám. - To nic.
Myslíte, že bychom na to mohli zapomenout, když s tím okamžitě odjedu?
- V pořádku, madam. - Díky. Jste laskavý. Moc se omlouvám.
Uděláme za tím tlustou čáru.
Líbil se mi.
I tobě se bude líbit.
Kdo?
Mediální stratég. Měl by ses s ním sejít.
Proč?
Aby ti ušil strategii na tu tvoji po hříchu příjemnou míru.
Teď jsi mě rozesmála.
Víc než to.
Tohle jsou dva základní předpoklady každého fungujícího vztahu.
Dokáže vás partner rozesmát?
A dokáže vás…
Co?
Můžou nás poslouchat.
No jo, máš pravdu.
Nechceme opakovat stejnou chybu.
Ne.
To nechceme.
Dobrou.
Několikrát mě postavili proti Západní Indii,
což je ten nejlepší manšaft na světě.
Většinou se nám podařil jen jeden nadhoz, zatímco oni nám dali dva auty.
Nebyl jsem zrovna agresivní nadhazovač…
Podívejte, já vím, že máte za úkol vyřešit ten rozvod civilizovanou cestou.
Ale jak ode mě může někdo čekat, že budu slušný,
když mi její strana takto otevřeně vyhlásila válku?
Princezna zřejmě nastavila tak vysokou částku,
aby na vás nemusela být v budoucnu závislá.
Nechce se dostat do situace, kdy by se to mělo delší dobu táhnout.
V jistém ohledu
můžeme ten její návrh na jednorázové vypořádání chápat
jako snahu o zpřetrhání všech vazeb.
Já v tom vidím spíš vaši velkorysost než tu Dianinu.
Nastavila tak vysokou sumu, aby mě dostala na mizinu.
Je to součást jejího dlouhodobého plánu mě za každou cenu zničit!
Jen se vám snažím naznačit, že byste vůči ní mohl být benevolentnější.
Stejně jako vůči jejím pohnutkám.
Až bude benevolentní ona, budu i já.
Nemluvte mi o benevolenci. Neznám většího zatvrzelce, než je on.
No, po dlouhé,
a myslím, že plodné diskuzi, vás mohu konečně ujistit,
že Jeho královská Výsost je připravena o tak velké sumě jednat.
Má jedinou podmínku.
Nebudete o manželovi ani o jeho rodině veřejně prohlašovat nic,
co by je mohlo jakýmkoliv způsobem poškodit.
Pokud mi chce zacpat pusu penězi,
měla by ta suma být osmimístná a měla by začínat trojkou.
Každé vyjednávání, a na to nezapomínejme, se vede ve dvou rovinách.
V rovině samotných požadavků a v rovině toho, co se ukrývá mezi řádky.
Nechme teď peníze stranou a bavme se o tom druhém.
Princeznin tým říká: „Chceme, abyste byla šťastná.
Abyste byla zajištěná.
Aby to proběhlo v klidu a v tichosti.
A… ve vší důstojnosti.“
Jedu za vámi už od exitu 14.
- Zdravím, paní Bowlesová. - Pro vás Camilla.
Koukej, koho jsem našla u krajnice.
Vaše Výsosti.
Kam přijdu, tam mě přemlouvají, abych si vás okamžitě najal.
Prý nám dokážete udělat ze života ráj.
Paní Parkerová Bowlesová na vás pěje samou chválu.
A ráno mi volal John Wakeham,
aby mi řekl, jak jste pro tiskovou komisi nepostradatelný.
To je milé. Ale nečekejte superschopnosti.
Jen čtu noviny a sleduji televizi jako všichni ostatní.
Každopádně mám pocit, že pro vás nastal zlomový okamžik,
kdy vám může princeznina ztráta loajality,
kterou jasně naznačila v rozhovoru pro Panoramu, značně prospět.
Jak?
Musíte zaujmout opačný postoj.
Jednejte s rozmyslem.
Vyrovnaně, klidně, dospěle.
Ze všeho nejdřív ale dořešte ten rozvod.
Jinak národ na svoji stranu nedostanete.
Přesně tak.
Promluvte s právníky.
Ať dojednají velkorysou dohodu.
Povzneste se nad to, dokončete to a můžeme se soustředit na vás dva.
A začít připravovat půdu pro paní Parkerovou Bowlesovou.
Nastoupila v mé ordinaci jako dentální hygienistka.
Vždycky mi v životě chyběla jistota,
takže když o mě Mark projevil zájem,
polichotilo mi to.
Začali jsme spolu chodit.
Vždycky jsem chtěl mít děti, ale do té doby nebylo s kým.
Když si přede mnou klekl, představila jsem si, jak to říkám mámě.
Pořád mi předhazovala, že s nikým nevydržím.
„Kdo je to tentokrát?“ říkávala. „Mám si vůbec pamatovat jméno?“
„Teď jí teprve ukážu,“ myslela jsem si.
Začali jsme se snažit na líbánkách.
- O dětech jsme nemluvili. - Nechtěla to řešit.
Bylo mi teprve 24. Říkala jsem mu, ať počkáme.
Začala chodit ven. Zpočátku jednou dvakrát týdně.
To mi nevadilo.
Fakt? Neřekla bych.
Pak čím dál častěji.
Zůstával vzhůru a čekal na mě.
Jako by ses mi vyhýbala.
Choval se jako fotr.
- Začalo mě to štvát. - Jako policajt.
Poslouchal moje hovory. Lezl mi do pošty.
Chtěl jsem s tebou založit rodinu.
Pár číslo 23.
Případ číslo 1044/96.
Turner a Turnerová.
Děkuji.
Už jsem to nedávala.
Dusilo mě to jeho věčné špehování.
Nepřijde vám, že někteří lidé nejsou na manželství stavění?
Ty rozhodně ne.
Má proti rozhodnutí soudu některá ze zúčastněných stran námitky
nebo připomínky ohledně soudních výloh?
Ne, pane.
Výborně, prohlašuji tedy,
že uvedené rozhodnutí obvodního soudu tímto nabývá právní moci.
Další, prosím.
Premiér, Vaše Veličenstvo.
Veličenstvo.
Vidím, že jste dnes v dobrém rozpoložení.
Chci vám oznámit, že vyjednávání mezi princem a princeznou pokročilo.
Aha.
Skvělá práce.
Jak jste to dokázal?
Není to moje zásluha.
Za ten průlom může princ z Walesu,
který má zřejmě nový důvod ten rozvod co nejdřív dořešit.
Nabídl paušální částku 17 milionů liber,
plus roční rentu ve výši 400 000 liber,
což princezně pokryje chod kanceláře i cestovní výdaje.
No a co bude dál?
Společné vyjádření obhájců a vyjádření Buckinghamského paláce.
Vydání prozatímního rozhodnutí o rozvodu
a závěrečné slyšení před řádným soudem.
Stejný postup jako u tisíců rozvodů před nimi a po nich.
Je to smutné.
Největší a nejslavnější svatba, jakou pamatujeme.
A pak tohle.
Jakmile budeme s návrhem spokojeni,
pošleme ho k nahlédnutí princezně.
Chtěli jsme být co nejstručnější.
Potvrzujeme tam společné opatrovnictví
a souhlasíme s princezniným požadavkem,
aby potomkům zůstalo jejich právoplatné, ale individuální postavení.
Prosím, pane.
…stejné, ale musíme si pohlídat, aby to bylo spravedlivé.
Tady to prosím podepište.
CHARLES 9/7/96
DIANA 10/7/96
Haló?
Její Veličenstvo královna, pane.
Díky.
Mami.
Tak je konečně po všem.
Ano.
Doufám, že jsi šťastný, nebo se ti aspoň ulevilo.
Vlastně ani nevím, co cítím.
Určitě ne úlevu.
Všechno potřebné jsem zařídila.
Finanční vyrovnání půjde z královské apanáže.
Díky.
Ten konec hádek prospěje hlavně klukům.
Ano.
Ani Diana to neměla lehké.
Ne.
Díky.
- Nejsou tu jiné fotky? - Hodně věcí je tu jinak.
Proč jsi přijel?
Aby sis odvezl další nábytek?
Nebo mi oznámil další nečekaný požadavek?
Já vlastně ani nevím.
Vím jen,
že jsem ráno nasedl do auta a to mě sem prostě dovezlo.
Kdybych to věděla, dám si šaty pomsty.
Ty nosíš od rozchodu každý den, ne?
Aspoň to tak z novin vypadá.
Každopádně musím uznat, že v nich vypadáš dobře.
Jako troska?
Přirozeně.
Přestaň.
Pořád se červenáš.
Jako prvně.
Jen před tebou. A štve mě to.
Když řekneš něco aspoň trochu hezkého.
To jsem často neříkal, viď?
Hezké věci.
Ne.
Rozvod ti rozhodně prospěl.
To spíš tobě.
Konečně máš všechno, cos chtěl.
Žádný muž, který se jednou rozvede, nemá všechno, co chtěl.
Už do smrti bude…
jako naprasklá váza.
Prosím tě.
Nic mi do toho není, ale…
prý sis někoho našla.
Myslím, že nám to nevydrží. Bohužel.
Vyděsila jsem ho. Chudáka.
To mě mrzí.
- Jak ti chutnají oříšky? - Jsou jako kámen.
Leží tam pěkně dlouho.
Máš hlad?
Trochu.
Mrknu se, jestli je něco v kuchyni.
Tak jo.
Ty si pamatuješ, kde je?
Kuchyně?
No jistě. Vždyť jsem tu prožil tolik šťastných let.
Je tamhle.
- Vážně? - Nikdy jsi tady nebyl šťastný.
Byl jsem tady šťastný pět let.
Nikdy.
Jak dlouho bys řekla?
Nanejvýš rok.
Nesmysl.
Jsme rozvedení. Koho to zajímá?
Takže. Mám tady vajíčka, houby…
Začala jsem jíst cibuli, potom cos odešel.
Šunku.
- Můžu udělat omeletu. - Bezva.
Jejda.
To snad není možné.
Darren mi obvykle nechává poznámky.
Lepí mi lístky s instrukcemi.
Jasně.
Nevadí. Změníme jídelní lístek.
Budou míchaná vajíčka.
- Stačí to takhle? - Je to perfektní.
Proč člověk nemůže jíst jen míchaná vajíčka?
A proč jsme nikdy nejídávali v kuchyni?
Je to zábavné.
Spoustu věcí bychom dělali jinak.
Podruhé.
Tak jo.
Když tu tak sedíme,
zhodnoťme naše manželství.
Udělejme audit. Žádné výčitky, žádné hádky.
Jen upřímnost.
Pitva?
To neříkej.
Proč ne? Naše manželství je mrtvé.
Oba jsme podepsali úmrtní list. Je to pitva.
Tohle jsme nikdy nedělali.
Nikdy jsi se mnou nechtěl být o samotě.
- Vždycky tam byl někdo další. - Byla jsi tak uzavřená.
Tak plachá. Myslel jsem, že ti společnost prospěje.
Ano, ale vždycky to byla tvoje společnost.
Nikdy to nebyla moje společnost.
Existoval způsob, jak mě vytáhnout z ulity.
Stačilo jen říct, že mě miluješ.
Dobře. Byla to moje chyba.
Tys to ale taky neusnadňovala.
Ne.
Bylo to se mnou těžké.
Byla jsem ukřivděná.
A chtěla jsem pozornost.
Tu jsi rozhodně měla.
A omlouvám se, jestli to někdy vypadalo jako útok vůči tobě.
Díky.
Taky se omlouvám.
Za všechno.
Oba jsme byli pod velkým tlakem.
Byli jsme mladí.
Já byla mladá. Tys nikdy mladý nebyl. Ani když jsi byl mladý.
Promiň. Takhle to vyznít nemělo.
Možná toho raději nechme. Kazí nám to náladu.
Dobře víš, že tam vždycky byla láska.
Ano.
A respekt.
V jistém ohledu jsme se k sobě hodili.
Dokonale.
Přesně tak. Celý svět si myslel, že jsme dokonalý pár.
Ale nebyla to dokonalá láska. Tu jsi mezitím prožíval s jinou.
Můžu tě o něco poprosit?
Můžeme jí říkat jménem?
Pro dnešek?
Camilla.
Díky.
Nikdy jsi mi nedal šanci.
Ani Camille.
Všichni chtěli jen…
pohádku o nás dvou.
Chvíli to pohádka byla, nebo ne?
Jak jsme je mohli tak zklamat?
Takhle se před nimi do krve rvát.
Házet na sebe tu největší špínu.
To, co jsi řekla v tom rozhovoru.
Že královský post nezvládnu.
Že to pro mě bude příliš náročné.
Myslela jsem tím, že nebudeš mít čas na jiné věci.
Na věci, které děláš rád.
Na které by ses hodil mnohem líp.
Takže na krále se nehodím?
- To jsem neřekla. - Pro to jsem se narodil.
Nikdy jsem neslyšel něco tak…
odporně podlého.
Překrucuješ má slova. Nevstávej.
Totéž jsi řekla o našem synovi.
- Že nechceš, aby zdědil právo na trůn. - Která matka by to chtěla?
Vždyť je to pro tebe šílené.
To věčné čekání, až přijde tvoje chvíle.
- Podívej, jak jsi z toho ztrápený. - Já nejsem ztrápený z čekání.
Jsem ztrápený z manželství a z toho, jak jsi mě ničila.
Přestaň.
Proč ses teda do naší rodiny vůbec vdávala?
Nebrala jsem si rodinu, ale muže.
Tebe, protože jsem tě milovala.
Chtěla jsem založit novou rodinu, tak jsem ti dala syna.
Ne nějakého následníka trůnu.
A klidně se tě můžu zeptat na totéž.
Proč sis mě bral?
Neměl jsem na výběr.
Zeptej se mých rodičů.
Dobře věděli, že miluju jinou.
A jsme u toho.
Zřejmě věděli i to,
že pro tebe bude lepší nějaká mladší a oblíbenější.
Po tom, co ses vybarvila, už ani moc oblíbená nejsi.
Teď je místo mě oblíbený William.
Toho všichni chtějí za krále. Ne tebe.
Přijel jsem za tebou
zatížený vinou a pochybnostmi
a smutkem z toho, co tato země ztratila,
a lítostí, že na tom nesu podíl.
Ale odjíždím volný.
A ještě víc přesvědčený o tom, že jedině bez tebe
a jedině mimo tuto rodinu je možné hledat štěstí
a jistotu, která se nám celých těch 16 let vyhýbala.
Děkuji.
Pár číslo 31.
Případ číslo 5029/96,
Jeho Výsost princ z Walesu
a Její Výsost princezna z Walesu.
Víme, že strany žily již před podáním žádosti odděleně,
a to po dobu dvou let,
a že odpůrce s rozhodnutím soudu souhlasí.
Má proti rozhodnutí soudu některá ze zúčastněných stran námitky
nebo připomínky ohledně soudních výloh?
Výborně.
Prohlašuji tedy, že uvedené rozhodnutí obvodního soudu tímto nabývá právní moci.
Vykliďte prosím soudní síň. Děkuji.
ROZHODNUTÍ O ROZVÁZÁNÍ MANŽELSKÉHO SVAZKU
KENSINGTONSKÝ PALÁC
Někteří tvrdí, že monarchové nemají v moderní Británii místo.
Mnozí jsou ale očividně proti.
A projevují jim v záři slunce, za zvuků zvonů a za velkého nadšení
nezměrnou pýchu a přízeň.
Dav před palácem roste, jako když stoupá rtuť teploměru.
Může snad o tak šťastném a zamilovaném páru někdo pochybovat?
Alespoň na jeden den
lidé zapomenou na své problémy, aby společně popřáli štěstí jejich lásce.
Překlad titulků: Irena Křiváková