‎UN SERIAL NETFLIX
‎- Am găsit-o în sfârșit! ‎- Ce ai găsit?
‎Casa perfectă.
‎- Unde? ‎- În Malibu.
‎E prea departe de casă.
‎Locuiesc în Los Angeles acum.
‎Cât?
‎E mai ieftină ca cealaltă.
‎Dar trebuie să plătesc avansul azi.
‎Sau mi-o fură Michael Douglas.
‎- Cine? ‎- Haide, tată! Actorul!
‎Și el vrea s-o cumpere. ‎Trebuie să mă mișc repede.
‎N-am văzut o casă mai frumoasă ca asta.
‎Apropo de perfecțiune, ‎vreau să-ți fac cunoștință cu cineva.
‎Cu o fată.
‎- Pentru mine? ‎- ‎Nu!
‎Asta e pentru mine. E deosebită.
‎O aduc săptămâna viitoare la Londra…
‎- ‎Ai timp s-o cunoști? ‎- Sigur!
‎Bine. Ne trimiți avionul privat?
‎Ești nebun? La Los Angeles?
‎Vrei să dăm 50.000 doar pe combustibil?
‎Crede-mă că merită.
‎Bun-venit la ‎Monarhia, poporul decide,
‎cea mai mare dezbatere ‎difuzată vreodată la televizor.
‎Toată țara discută un singur subiect,
‎această emisiune și rolul vostru ‎în viitorul monarhiei.
‎Aceste două numere de telefon ‎vor rămâne pe ecran toată emisiunea.
‎Vă doriți monarhia?
‎Nu uitați, sunt 14.000 de linii deschise
‎până imediat după știrile de la 22.
‎Adevărata motivație a emisiunii este ‎posibilitatea regelui Charles al III-lea.
‎Va dezbina țara…
‎Ai votat „nu” pentru monarhie.
‎…aleagă șeful statului.
‎Opinia publică este că…
‎Ai votat „nu” pentru monarhie.
‎Diferența dintre cheltuielile ‎Casei Windsor și costurile cu…
‎Ai votat „nu” pentru monarhie.
‎…e astronomică.
‎Familia Windsor poate…
‎Ai votat „nu” pentru monarhie.
‎…în timp ce noi ne alegem șeful…
‎Ai votat „nu”…
‎…„nu”…
‎Ai votat „nu”…
‎Merită banii?
‎Problema e…
‎…„nu”…
‎Ar fi o țară mohorâtă fără casa regală.
‎Locuitorii acestei țări vor libertatea ‎să fie cetățeni, nu supuși.
‎Ai votat „nu”…
‎Ai votat „nu” pentru monarhie.
‎Dacă îi vreți pe regele Charles ‎și regina Camilla…
‎Ai votat „nu” …
‎Dacă nu, ridicați pancarta roșie.
‎Se pare că nu.
‎Scandalurile regale au stricat ‎reputația țării?
‎Majoritatea spun că da.
‎…„nu” pentru monarhie.
‎La final, ridicați pancarta albastră ‎dacă vă doriți monarhia.
‎Ai votat „nu”…
‎Dacă nu, folosiți pancarta roșie.
‎SCOASĂ DIN UZ
‎Mulți ani trăiască
‎La mulți ani, dragă Lilibet!
‎Mulți ani cu sănătate!
‎- Bravo! ‎- Am reușit din prima!
‎Felicitări!
‎- E de la tine? ‎- Da.
‎- Ce sunt? ‎- Ce e?
‎Ia te uită! Fix ce-mi lipsea!
‎Sunt geniale, Lilibet.
‎Sunt foarte utile.
‎Arată-mi!
‎E de-ale mele. ‎E moara Huna, de lângă John O'Groats.
‎- Da. ‎- Foarte bun!
‎- Mulțumesc! ‎- Excelent!
‎Am păstrat ce-i mai bun la final.
‎- O să fie tare. ‎- Să scoatem ăsta.
‎Ce e?
‎E…
‎Apeși aici. Uite așa!
‎Uite un cântec scris de mine
‎Fredonează-l cât te ține
‎- Ce haios! ‎- Ingenios.
‎E minunat!
‎- Trebuie să-l atârni deasupra patului. ‎- Mereu faci cadouri grozave.
‎- Bravo! Frumos, nu? ‎- Da.
‎- Ai câștigat ceva săptămâna asta? ‎- Nu.
‎V-ați uitat la emisiunea de ieri?
‎- Dezbaterea despre monarhie? ‎- A fost oribilă.
‎Mă tem că m-am dus la culcare.
‎Am început, dar l-am stins ‎când am văzut că e în favoarea noastră.
‎În favoarea noastră? Nu mi s-a părut.
‎„Familia regală merită banii?”
‎Majoritatea au spus „nu”.
‎„Poți numi trei lucruri utile ‎pe care le face familia regală?”
‎83% nu au putut.
‎„Vreți un referendum ‎pentru viitorul monarhiei?”
‎70% au spus „da”.
‎„Vrea cineva regele Charles al III-lea?”
‎100% au spus „nu”.
‎Rușine să vă fie, băieți obraznici!
‎Alegerile generale urmează…
‎- Ce prezic sondajele? ‎- Victorie categorică.
‎Pentru dl Blair și laburiști.
‎Schimbările majore sunt inevitabile.
‎Că veni vorba, ce facem cu Hong Kong?
‎Marele jaf chinezesc?
‎- Bunico! ‎- Doar nu a spus asta!
‎De ce? Hong Kong ne aparține. ‎Chinezii îl fură.
‎Îl iau înapoi.
‎Eu și Filip vom fi în Canada.
‎Ni s-a sugerat ‎să meargă Charles în locul nostru.
‎Hong Kong este cu siguranță ‎ocazia mai importantă.
‎Nu e datoria suveranului?
‎Un monarh nu ar trebui să participe ‎când o colonie rupe legăturile.
‎E nedemn.
‎Ca la nunta unui fost iubit ‎încercând să pari fericită pentru el.
‎Am făcut asta.
‎Du-te în Canada, dragă. ‎Trimite-l pe Charles în Hong Kong.
‎Salut!
‎- Doamne sfinte! ‎- Îți place?
‎Kelly, G4.
‎G4, ea e Kelly.
‎Adică habar nu aveai ‎că soțul tău spărgea o bancă la ora aia?
‎Nu. Îți spun că probabil eram ‎la cumpărături sau la prânz.
‎Cum fac femeile de genul meu.
‎Nu te teme să spui ultima replică ‎pe un ton mai sexy. Încearcă din nou.
‎Bine.
‎Nu. Ți-am spus deja.
‎Probabil că eram la cumpărături ‎sau la prânz.
‎Știi tu… Cum fac femeile de teapa mea.
‎Dnă Farnham, n-am nici cea mai mică idee ‎ce fac femeile ca dumneata.
‎Dar soțul dumitale va face 15 ani.
‎Stai așa! Ce părere am?
‎E furioasă. S-a săturat să fie trădată.
‎- Furia e în următoarea replică. ‎- Bine.
‎M-am săturat să fiu nedorită!
‎O femeie superbă ca tine ‎nu ar putea fi nedorită.
‎Nu asta e replica.
‎Am improvizat.
‎Dar asta simte.
‎Personajul? Sau tu?
‎Sigur am ales arhitecții potriviți.
‎Crezi că tatăl tău va achita?
‎Așa sper.
‎Dar poate fi imprevizibil.
‎Ce trebuie să se întâmple?
‎Să te placă.
‎- Multă presiune. ‎- Dar te va plăcea.
‎Ce să nu-i placă?
‎Ai spus că-i plac fetele scandinave.
‎Ai putea fi scandinavă.
‎Sunt din Kentucky.
‎Ai putea.
‎Cer trei zile, incluzând călătoria.
‎Hong Kong e foarte departe ‎pentru numai trei zile.
‎Doar dacă eu și dna Parker Bowles ‎ne putem lua o scurtă vacanță după.
‎Pe ‎Britannia.
‎Ultima ei călătorie.
‎Am putea invita câțiva prieteni.
‎Mă voi ocupa eu.
‎Nu ar fi o ocazie ‎să mă întâlnesc cu dl Blair?
‎De ce ar fi în Hong Kong?
‎- Ca premier al Marii Britanii. ‎- Trebuie să câștige alegerile.
‎Știu, dar se pune problema ‎doar cât de mare va fi majoritatea lui.
‎Adevărat. Și mereu am considerat ‎că ați putea fi aliați buni.
‎Doi bărbați de vârste apropiate.
‎Amândoi nerăbdători să vedem schimbări.
‎Îi voi contacta oamenii.
‎Masa patru, două salate cu homar, ‎vrăbioară de miel și pui în sos alb.
‎Da, chef!
‎Serviciul la masa 16!
‎- Vă rog. ‎- Mulțumesc!
‎- Somon. ‎- Mulțumesc.
‎Și friptura.
‎Deci? Ce părere ai?
‎E drăguță.
‎Nu-i așa?
‎Nu poți doar să i-o tragi?
‎Ce vrei să spun?
‎Păi… că te bucuri pentru mine?
‎Nu mă bucur nici pentru tine, ‎nici pentru mine.
‎E un semn rău că vorbesc în arabă?
‎Nu. Mereu fac asta.
‎Te deranjează?
‎E cam nepoliticos.
‎Te obișnuiești.
‎I-ai cunoscut familia?
‎Desigur. E dintr-o familie bună.
‎Au bani? Ne sunt egali?
‎Trebuie să fim grijulii.
‎Vorbești arabă?
‎La vârsta mea, e greu.
‎Oricum, de cele mai multe ori,
‎nu trebuie să vorbești limba ‎ca să înțelegi ce spun.
‎Și casa din Maliba?
‎- Malibu. ‎- Tot aia! Dăm zece milioane pe ea.
‎- Să ghicesc, ea a ales-o? ‎- Nu, am ales-o împreună.
‎Care-i faza cu spălatul?
‎Te obișnuiești și cu asta.
‎Dar îmi plac mâinile curate la bărbați.
‎Ție nu?
‎Ți-i înapoiez până la ultimul cent.
‎Cum?
‎Cu banii câștigați din filme.
‎Am câștigat un Oscar odată, nu? ‎O să-ți mai câștig unul.
‎Nu mă face să râd. Compania ta e o farsă.
‎Produce numai rateuri, ‎toate finanțate de mine.
‎Când îți ofer o slujbă reală,
‎refuzi și mă dezamăgești.
‎Dar adevărul e ‎că mereu ai avut tragere la femei.
‎Mi-am spus că s-ar putea ‎măcar cu asta să dai lovitura.
‎Dar îmi aduci un model de bikini ‎și te aștepți să mă bucur?
‎Nu, mă aștept să te bucuri ‎că sunt fericit cu ea.
‎Ar trebui să fii fericit ‎când îți faci tatăl mândru.
‎Sau când faci cinste numelui Al-Fayed.
‎Purtați o conversație plăcută?
‎Da.
‎Ești bine, ‎baby?
‎Ai zis bine… ‎„Baby.”
‎Au câștigat ultima dată în 1974, ‎iar majoritatea e covârșitoare.
‎Nimic nu poate diminua ‎victoria laburiștilor.
‎Au depășit conservatorii ‎cu 4.000.000 de voturi.
‎Este triumful lui Tony Blair.
‎Toată lumea știe.
‎Mulțumesc. Bine!
‎A început o nouă eră, nu?
‎Am fost aleși ca Noii Laburiști.
‎Vom guverna ca Noii Laburiști.
‎Se apropie noul mileniu.
‎Avem ocazia să schimbăm Marea Britanie.
‎NOII LABURIȘTI ‎NOUL GUVERN
‎Este ciudată…
‎capacitatea omului de a se minți singur.
‎În ciuda tuturor sondajelor…
‎am simțit că am șanse să câștig.
‎În schimb, partidul meu a suferit ‎o înfrângere istorică.
‎Sper ca istoria să-mi judece mandatul
‎mai blând decât electoratul actual.
‎Orice vor spune istoricii,
‎vă veți număra ‎printre prim-miniștrii mei preferați.
‎La loc de cinste.
‎Îmi va lipsi prezența dumneavoastră ‎calmă, onestă și de nădejde.
‎Și vă sunt recunoscătoare ‎pentru ajutorul cu prinții de Wales.
‎Mă frustrează că nu am reușit ‎să rezolv problema iahtului regal.
‎Am înțeles că laburiștii sunt hotărâți ‎să îl scoată din uz.
‎Da.
‎E posibil ca amplitudinea victoriei ‎să îl facă generos pe dl Blair.
‎Aș putea încerca să-l contactez discret
‎și să-i conving administrația ‎să păstreze vasul până la urmă.
‎Ar fi o mare bucurie.
‎Cum vi se pare?
‎Dl Blair?
‎Nu trebuia să fac asta.
‎Critica cea mai comună la adresa sa este
‎că stilul său de a conduce ‎se bazează mai mult pe imagine.
‎Vârsta sa e un subiect de discuție.
‎Are 43 de ani.
‎Este cel mai tânăr prim-ministru ‎de la Lord Liverpool, din 1812.
‎Dincolo de critici, ‎realizările sale sunt indiscutabile.
‎Și-a eliberat partidul de sindicate
‎și a făcut laburiștii atractivi din nou, ‎ceea ce e remarcabil.
‎A surprins spiritul publicului ‎așa cum eu nu am fost capabil.
‎Vom vedea.
‎Calitatea de om de stat nu se rezumă ‎la timpul petrecut în funcție.
‎Încă sunteți tânăr.
‎Maiestate.
‎O clipă, dragă.
‎- Felicitări! ‎- Mulțumesc, John.
‎E ironic.
‎Într-o zi, ești prim-ministru,
‎poate prima, sau nu, a doua ‎cea mai importantă persoană din țară,
‎apoi în ziua următoare îți pierzi slujba, ‎mașina și ești dat afară din casă.
‎Toate înainte de prânz.
‎Ți-am lăsat un mesaj pe birou.
‎Noroc!
‎BLAIR CÂȘTIGĂ LA DISTANȚĂ
‎E O SLUJBĂ GROZAVĂ. BUCURĂ-TE DE EA ‎JOHN MAJOR
‎Prim-ministrul, Maiestate.
‎- Maiestate. ‎- Dle prim-ministru.
‎Noul prim-ministru m-a vizitat azi.
‎Cum vă instalați?
‎După o discuție politicoasă, ‎am adus în discuție iahtul ‎Britannia,
‎sperând la o păsuire în al 12-lea ceas.
‎Mi-a prezentat o idee nouă.
‎Un iaht nou, dar nu achitat de guvern.
‎- Ce? ‎- Cum?
‎Prin finanțare privată.
‎Cu un cost de 65 de milioane de lire.
‎Adică…
‎Individul sau compania care-l finanțează ‎îl va închiria guvernului
‎când familia regală are nevoie de el.
‎Să-l închiriem?
‎Ca la mașini.
‎De fapt, nu e ceva neobișnuit.
‎În lumea comercială modernă, ‎așa se procedează cu vasele mari.
‎Britannia‎ nu e un cargobot.
‎E un iaht regal ‎și o reprezentare simbolică a mamei tale.
‎Ce sugerează?
‎„HMY Britannia, ‎sponsorizată de Biscuiții McVities”
‎să fie scris pe carenă?
‎Au sugerat să schimbăm numele ‎Britannia.
‎În?
‎Noua Britanie.
‎Îmi place.
‎- Nu e sloganul lui Blair? ‎- Ba da.
‎Să fim serioși!
‎Mai lipsește să-i pună pe iaht ‎fața aia rânjitoare în ramă.
‎I-am spus că în aceste condiții ‎prefer ca iahtul regal să fie scos din uz.
‎Deci asta e decizia.
‎Călătoria lui Charles la Hong Kong ‎va fi ultima călătorie oficială.
‎După 43 de ani de activitate
‎și peste un milion de mile marine ‎în jurul lumii…
‎iahtul regal va fi retras.
‎E prima dată când am văzut atât de clar.
‎Cât au apăsat-o ultimii ani.
‎Și suferința sau durerea ei
‎nu erau pentru iaht, ‎nici pentru amintirile ei prețioase.
‎Ci pentru sine ‎și pentru instituția pe care o reprezintă.
‎De parcă ea ar fi scoasă din uz.
‎În acest caz, trebuie să fiți pregătit.
‎Țara trebuie să se pregătească ‎să fiți viitorul ei.
‎În acest scop, am studiat itinerarul ‎și am găsit timp
‎să vă vedeți cu prim-ministrul ‎pe iahtul regal.
‎Am identificat două puncte ‎în discursul trimis de la palat
‎pentru ceremonia de rămas-bun ‎unde erau necesare modificări.
‎Să-i dăm vocea dumneavoastră.
‎Un singur lucru nu am putut schimba. ‎Biletele de avion la clasa business.
‎Ministrul de externe Robin Cook,
‎fostul ministru de externe Douglas Hurd ‎și fostul prim-ministru Edward Heath
‎merg la clasa întâi.
‎Iar urmașul la tron e la business?
‎Mă tem că da.
‎Asta nu-ți spune totul?
‎Va trebui să fii foarte curajos.
‎Dar îți promit că vei supraviețui.
‎UN VIITOR PROMIȚĂTOR
‎- Voi vorbi cu el. ‎- Nu te rog.
‎Poftiți!
‎E entuziasmant să fii în poziția ‎de a face lucruri de genul ăsta.
‎Prințul Charles a zburat la Hong Kong.
‎Începe numărătoarea inversă ‎pentru predare.
‎Ministrul de externe ‎a criticat planurile Chinei
‎de a trimite militari în regiune imediat.
‎Dodi m-a sunat azi.
‎Mi-a spus că a plătit avansul ‎pentru casa din Malibu.
‎Bine. Bucură-te pentru el.
‎Dacă o cere în căsătorie pe fată?
‎Îi vom organiza o nuntă fabuloasă.
‎La Paris. Cu recepția la Ritz.
‎Sau la castelul tău din Scoția.
‎Întâiul meu născut ‎să se însoare cu un model!
‎Asta eram și eu.
‎Erai mult mai mult decât un model.
‎Erai o femeie mondenă.
‎Sunt posomorâtă în seara asta. ‎Nu vreau să vă stric seara.
‎O veți strica prin absență.
‎Un singur fel. Douăzeci de minute.
‎Bine.
‎Credeam că o să pot zâmbi iar ‎după divorț, dar sunt și mai tristă.
‎Camilla va împlini 50 de ani ‎și Charles o va sărbători la Highgrove.
‎Nu vreau să fiu în țară.
‎Unde să mă duc?
‎Voiam să duc băieții în vacanță în SUA,
‎dar planul a fost anulat ‎din motive de securitate, deci…
‎De ce nu veniți la Saint-Tropez cu noi?
‎Vă rog!
‎Nu v-aș supune la toate astea.
‎Valea! Plecați de aici!
‎Marș! Plecați!
‎Bodyguarzii mei sunt din forțele speciale. ‎Nu veți fi în pericol.
‎Vor fi bărci rapide și jet ski-uri ‎pentru băieți.
‎Filme, burgeri și cartofi prăjiți.
‎Pentru dumneavoastră, soare, cumpărături
‎și un iaht mare și nou.
‎Și un elicopter și un avion ‎care să vă ducă acolo.
‎Probabil vi se pare egiptean, vulgar.
‎Dar o să vă placă!
‎Așadar?
‎Îmi promiteți că vă veți gândi?
‎Da.
‎Excelență, dle prim-ministru, ‎doamnelor și domnilor…
‎Maiestatea Sa Regina mi-a cerut ‎să citesc următorul mesaj.
‎Peste cinci ore, ‎drapelul uniunii va fi coborât.
‎Drapelul Chinei va flutura ‎peste Hong Kong.
‎Mai mult de un secol și jumătate ‎de administrație britanică se vor sfârși.
‎Oamenii din Hong Kong pot privi ‎către un nou viitor.
‎Pe măsură ce vechile certitudini ‎se risipesc,
‎sunt încrezător că spiritul ‎și caracterul unic al Hong Kongului…
‎vor fi o lecție de independență și progres ‎pentru restul lumii.
‎Puternicul simț al identității…
‎această perseverență în a face lucrurile ‎în modul său unic…
‎a adus cu sine succese răsunătoare.
‎Menținând aceste libertăți,
‎nu protejăm ‎doar stilul de viață al unui popor.
‎Ci invităm lumea ‎să învețe din exemplul lor.
‎Vă doresc tuturor o tranziție reușită.
‎Și un viitor prosper și pașnic.
‎Prim-ministrul, Alteță.
‎Dle prim-ministru, ‎vă mulțumesc că v-ați făcut timp.
‎Alteță.
‎Iată, sunteți primul prim-ministru ‎care ar putea să fie fiul reginei.
‎Churchill, care a stat ‎în acel fotoliu adesea,
‎i-ar fi putut fi bunic.
‎Eden și Macmillan, tată.
‎Wilson și Heath, soț.
‎Dna Thatcher, sora ei geamănă. ‎Și dumneavoastră, fiu.
‎Prin urmare, asta ne-ar face…
‎- Frați. ‎- Da.
‎Doi bărbați din aceeași generație ‎și cu mentalități similare, sper.
‎Vreau să știți că dacă doriți ‎să discutăm despre iaht…
‎mai ales după ce i-am făcut turul azi, ‎că mă simt extrem de prost.
‎De ce?
‎- Ei bine… ‎- Vă rog.
‎Nu mă așteptam ‎să fie atât de impresionant.
‎Să fie atât de remarcabilă tradiția ‎în momentul când urci la bord.
‎Aproape că regret decizia.
‎Să îl retrageți? Cu adevărat?
‎Eu cred opusul.
‎Lucrul care ne-a adus la Hong Kong
‎a făcut evident faptul ‎că nu are rost să ne agățăm de trecut.
‎Trebuie să ne entuziasmeze viitorul. ‎Uitați ce exemplu ați dat cu partidul!
‎Ați luat un tractor socialist rablagit
‎și l-ați transformat ‎într-o mașină sport atrăgătoare.
‎- Și ce răspuns public ați primit! ‎- Sper să fie așa.
‎Probabil n-ar trebui să spun asta…
‎Cred că familia regală are nevoie ‎de o modernizare similară.
‎Nu doar în privința dimensiunilor ‎și costurilor, deși sunt importante.
‎Ci ca atitudine.
‎Părinții au uneori idei adânc înrădăcinate
‎despre, de exemplu, ‎cum ar trebui să îmi duc viața.
‎Divorțurile și căsniciile secunde există.
‎Sunt o realitate pentru mulți.
‎Înțelegeți.
‎Și înțelegeți dispoziția publicului.
‎Nu ar prefera să vadă un Prinț de Wales ‎fericit într-o nouă căsnicie
‎decât unul necăsătorit și nefericit?
‎A fost șocant.
‎Își submina propria mamă.
‎Dar îl înțeleg.
‎Nu poate fi plăcut să fii Prinț de Wales ‎când ești un om impresionant.
‎Și este?
‎Da, cu energie și inteligență.
‎Cu suflet, conștiință
‎și o dorință autentică de a face bine.
‎Și iahtul…
‎Oricât de măreț ar fi, ‎a călătorit peste un milion de mile.
‎Gloriile sale aparțin trecutului. ‎Nu este potrivit pentru prezent.
‎Desigur, le port mare respect ‎consilierilor reginei,
‎dar, ca s-o spunem pe șleau, ‎e cam mult păr cărunt în jurul ei.
‎Și în anumite momente ‎dau dovadă de ignoranță.
‎Dacă vrem să păstrăm avantajele monarhiei,
‎poate că doi bărbați ‎moderni și progresiști
‎vor trebui să colaboreze pentru a proteja…
‎nu doar viitorul monarhiei…
‎ci, ca urmaș la tron, viitorul meu.
‎Să fii imobilizat într-un sistem ‎care vrea să fii nimeni. Să nu ai voce.
‎„…priviri temătoare, ‎iar liderul aborigenilor s-a lipit de el
‎de parcă ar fi fost dreptul lui, ‎iar o schimbare remarcabilă s-a produs.”
‎Ce frumos!
‎Ca și cum ai fi în opoziție pe veci.
‎Noi am suferit 18 ani. ‎El e în situația asta de 50 de ani.
‎Nu poate fi ușor să știi ‎că mama ta are ultimul cuvânt
‎în privința cui poți lua de nevastă.
‎Imaginează-ți că mama ta ‎ar fi avut drept de veto.
‎Nu ar fi îndrăznit.
‎Noul început al Hong Kongului ‎a introdus o nouă putere militară.
‎Trupele armatei Chinei, PLA,
‎au trecut granița ‎într-un fel de invazie amicală.
‎Dar apariția transportoarelor armate
‎a provocat neliniști în anumite cercuri.
‎Baraca Prințului de Wales ‎pe insula Hong Kong
‎a fost sediul militar britanic ‎până ieri la miezul nopții.
‎Dar nu mai este.
‎Azi, santinelele chineze inexpresive ‎i-au luat în primire…
‎Maiestate.
‎…care se împleticeau pe drum ‎după o noapte de libații.
‎PLA a sosit…
‎Chestiuni minore, dacă se poate.
‎Prințesa de Wales a cerut permisiunea
‎să ia prinții cu sine ‎într-o vacanță în sudul Franței,
‎ca invitați ai lui Mohamed Al-Fayed.
‎Să-i răspundem că nu?
‎Asta ar fi preferința mea,
‎dar e rândul Dianei cu băieții anul ăsta.
‎Am înțeles că așa își cresc copiii ‎cuplurile divorțate.
‎Deci nu e treaba mea.
‎Doamnă.
‎Asta a fost chestiunea? ‎Să mă țin tare pentru ceva „minor”?
‎Prințul de Wales…
‎Continuă.
‎Se crede că i-a acordat o audiență privată ‎prim-ministrului la Hong Kong.
‎Apoi a mers într-o vacanță privată ‎cu dna Parker Bowles și câțiva amici
‎pe iahtul regal.
‎Mi-am permis să redactez o declarație
‎prin care să clarificăm ‎că vacanța a fost achitată de prinț.
‎Dar asta nu acoperă întrevederea privată.
‎Ce crezi că au discutat?
‎Chipurile, subiectul ar fi fost ‎viitorul Marii Britanii în regiune.
‎Îi ceri Prințului de Wales ‎să îmi facă o vizită cât mai curând?
‎Doamnă.
‎Și înainte să fie scos din uz…
‎crezi că voi putea să-mi iau rămas-bun ‎în privat de la ‎Britannia?
‎Desigur.
‎Voi face aranjamentele.
‎Alteță Regală.
‎Prințul de Wales, Maiestate.
‎Mami.
‎- Cum a fost în Canada? ‎- Minunat, mulțumesc.
‎Nu a plouat.
‎Am primit eu ploaia. ‎Aproape mi-a înecat discursul.
‎Al meu.
‎Sper că nu ți-a stricat vacanța în… Unde?
‎Manilla și insulele Paracel.
‎Am fost surprinsă de călătoria asta.
‎De faptul că ai folosit iahtul regal
‎să-ți duci aventura cu dna Parker Bowles.
‎„Aventura”, mami? Sunt necăsătorit.
‎Un divorțat al cărei soție e în viață.
‎Chiar purtăm discuția asta?
‎Eu și Camilla suntem adulți dornici.
‎- Dornici, cu siguranță. ‎- Ne facem fericiți.
‎Nu mă îndoiesc nici de asta.
‎Dar nu e momentul să te întrebi
‎ce poate ieși bun din asta ‎când publicul se împotrivește relației?
‎- E nebunie curată. ‎- De acord.
‎Ani la rândul, Diana și-a spălat ‎rufele murdare în public.
‎A aruncat grenade spre palat ‎încercând să ne arunce în aer.
‎În tot acest timp, Camilla a fost un model ‎de discreție, decență și demnitate.
‎Însă pe ea o judeci cel mai crunt.
‎- Prim-ministrul… ‎- Da, dânsul.
‎Un tânăr care înțelege publicul ‎mai bine ca oricine,
‎mi-a spus că vor un urmaș la tron fericit,
‎a cărui viață intimă ‎să reflecte lumea reală.
‎Nu mă interesează ce face dl Blair ‎și dacă înțelege poporul mai bine ca mine.
‎- Eu zic că da. ‎- Dar singura persoană din familie
‎care are o relație directă ‎cu prim-ministrul este suveranul.
‎- Adică eu, într-o zi. ‎- Încă nu.
‎- Când? ‎- Ar trebui să știi mai bine ca oricine,
‎fiindcă, cu voia Domnului, ‎vei depune același jurământ.
‎Slujba aceasta este pe viață.
‎Sper că va mai exista instituția ‎pe atunci.
‎Nu comportamentul meu ‎îi amenință existența.
‎Nu?
‎Nu sub conducerea mea ‎s-a prăbușit autoritatea monarhiei
‎în asemenea măsură ‎încât o emisiune TV să ne ia în derâdere.
‎Votul, din câte mi s-a spus, ‎a fost covârșitor în favoarea noastră.
‎Mai puțin în a ta.
‎În Hong Kong am văzut ‎cât de ușor putem fi dați deoparte.
‎Clădirile primesc nume noi ‎și imaginea ta e scoasă de pe timbre.
‎După 150 de ani de monarhie, ‎s-au descotorosit de noi într-o clipită.
‎Asta se întâmplă când nu ne mișcăm ‎în pas cu vremurile.
‎Nu poți fi învinuită ‎că duci o viață lungă.
‎Mulțumesc.
‎Dar trebuie să recunoști că valorile tale ‎au fost modelate de regina Maria.
‎Da, și sunt mândră de asta.
‎- Ale ei, de regina Victoria. ‎- Și de asta sunt mândră.
‎Îmi fac griji, mami…
‎Dacă insistăm cu aceste idei victoriene
‎despre cum ar trebui să arate ‎și să se manifeste monarhia…
‎lumea ne va lăsa în urmă.
‎Iar cei ce vor veni după tine…
‎vor rămâne cu mâna goală.
‎Maiestate.
‎IAHTUL REGAL BRITANNIA
‎VIZITĂ ÎN SIERRA LEONE
‎Maiestate.
‎Te iubesc.