‫שמי מריו ברנה.‬
‫אני בן 40. אני צלם מקצועי.‬
‫אני עובד בתחומי הפרסום והאופנה,‬
‫אבל השוק משתגע על רכילות.‬
‫כולם רוצים תמונות של סלבריטאים.‬ ‫תמונות שמראות אנשים מפורסמים.‬
‫הם לא שונים. הם בני אדם, בדיוק כמונו.‬
‫הם טועים בדיוק כמונו.‬
‫החוקים הישנים השתנו.‬
‫עכשיו אין חוקים. כל אחד דואג לעצמו.‬
‫אנשים ישלמו מאה או מאתיים אלף דולר‬
‫בשביל התמונה הנכונה.‬
‫אבל קשה לתפוס את התמונה הנכונה.‬
‫צריך לפעול כמו ציידים.‬
‫רוצחים.‬
‫התחרות היא‬
‫מטורפת.‬
‫צריך להשתמש בדמיון ולהיות יצירתי.‬
‫להסתכן.‬
‫ואני מסתכן יותר מכולם.‬
‫בגלל זה אני הטוב ביותר.‬
‫ובגלל זה,‬ ‫מריו ברנה מפורסם כמו האנשים שהוא מצלם.‬
‫שמי דנקן מיור.‬
‫אני בן 57.‬
‫אני צלם מקצועי‬
‫ועובד בבלאטר, ליד אברדין בסקוטלנד.‬
‫דנקן!‬
‫כבר אחרי תשע!‬
‫עבודתי מתבססת על צילום פורטרטים מסורתי.‬
‫חתונות, טקסי סיום, דברים כאלה.‬
‫אבל התשוקה שלי,‬ ‫שהביאה לי את עיקר פרסומי,‬
‫היא צילום המשפחה המלכותית.‬
‫תמשיך... יש לך מקום.‬
‫זהו?‬ ‫-יופי, דנקן.‬
‫עצור עכשיו!‬
‫לאן שהמלכה הולכת,‬
‫אני הולך.‬
‫הנה היא. מהר.‬
‫טוב להיות כאן.‬
‫היא גברת מיוחדת במינה.‬
‫אשתי צוחקת‬ ‫ואומרת שאני אוהב את המלכה יותר ממנה.‬
‫טוב, אני באמת אוהב את המלכה.‬ ‫אני אליזבתני גאה.‬
‫נמאס לי מאנשים שמבקרים את המשפחה המלכותית.‬ ‫אני רוצה לומר,‬
‫"נסו לעשות את מה שהם עושים".‬ ‫הם מגיעים בכל מצב,‬
‫מדייקים ומוכנים, ונוהגים בכול באדיבות.‬
‫האם המלכה מכירה אותי?‬
‫אני לא חושב שהיא מכירה אותי,‬ ‫אבל היא מחייכת כשהיא רואה אותי.‬
‫הנה אתה, דנקן.‬ ‫-אני כאן, גברתי.‬
‫לא נמאס לך מזה?‬
‫לא אם לך לא נמאס, גברתי.‬
‫אל חשש.‬
‫זה בשבילי? תודה רבה.‬
‫בדרכה המיוחדת,‬ ‫היא גורמת לכולנו להרגיש קשורים אליה.‬
‫היא מאחדת מדינה מפולגת‬ ‫באמצעות ההערצה אליה.‬
‫אין הרבה אנשים שמסוגלים לזה.‬
‫אני חושב שנתגעגע אליה מאוד לאחר מותה.‬
‫- הכתר -‬
‫- שתי תמונות -‬
‫אני מודע לאיחור הקל‬ ‫ושלחלקכם יש התחייבויות נוספות.‬
‫למרבה המזל,‬ ‫נותרו לנו רק שלושה נושאים על סדר היום.‬
‫יש לנו את המידע העדכני‬ ‫אודות אתר האינטרנט המלכותי.‬
‫תודה.‬
‫רובין.‬
‫- האתר הרשמי של המונרכיה הבריטית‬ ‫המשפחה המלכותית -‬
‫כן, אני שמח לדווח שמאז השקת האתר‬ ‫www.royal.gov.uk בחודש מרץ,‬
‫כמיליון אנשים מתחברים לאתר בכל שבוע.‬
‫מה הם עשו?‬ ‫-התחברו.‬
‫זה לא קשור לתחבורה, סבתא.‬
‫בעניין אחר, אנו שמחים לברך את נסיך ויילס‬
‫על שהפך לפטרונם‬ ‫של הקולג' המלכותי הלאומי לעיוורים,‬
‫של האופרה הלאומית בויילס,‬
‫ושל מוזאון הוויטראז'ים באילי.‬
‫והנסיכה המלכותית הפכה לפטרונית‬ ‫הקולג' המלכותי לרפואת ובריאות הילד.‬
‫זהו?‬
‫לא, לצערי נותר לנו סעיף 12.‬
‫כותרתו, "חסוי".‬
‫כן.‬ ‫-מדוע?‬
‫לצערי, הוד מלכותכם, הוד מעלתכם,‬
‫עלינו עדיין לדון בדיאנה, נסיכת ויילס.‬
‫בשם אלוהים.‬
‫נראה שהנסיכה חזרה זה עתה‬ ‫מחופשתה בדרום צרפת,‬
‫וכבר היא שבה לפריז,‬
‫לבילוי סוף שבוע סודי עם דודי פאייד.‬
‫בזמן ששמורה לה זכותה הברורה,‬
‫כאישה גרושה וכאדם פרטי‬
‫לעשות כרצונה,‬
‫התפתחות אחרונה זו‬ ‫מדאיגה אותנו ואת ממשלתנו.‬
‫אם נדמיין שידידות‬
‫בין נסיכת ויילס לבין דודי פאייד‬
‫תהפוך למערכת יחסים מחייבת,‬
‫הרי שהנזק שעלול להיגרם למשפחה המלכותית‬ ‫לא יוגבל רק לפגיעה תדמיתית.‬
‫קיים גם חשש‬
‫שאביו ינצל את החיבור שקשר עם נסיכת ויילס‬
‫באופן שיעמיד את הרשויות במצב בלתי נעים.‬
‫איך? אני לא מבינה.‬
‫ובכן, אם משפחת פאייד תיתפס כטובה מספיק‬
‫לאשתו לשעבר של המלך הבא‬ ‫שהיא גם אימו של המלך הבא אחריו, אז...‬
‫מה תהא עילתה הסבירה של הממשלה‬ ‫לדחות את בקשתו הנמרצת לקבלת אזרחות בריטית?‬
‫בדיוק.‬ ‫-הילדה הזאת...‬
‫איפה היא עכשיו?‬
‫אני רוצה דוח מצב.‬
‫דודי והנסיכה,‬
‫זה הצליח?‬
‫זה נראה כמו הצלחה גדולה, אדוני.‬ ‫-לא...‬
‫הרבה שיחות וצחוק.‬
‫שיחות? מה הטעם בשיחות?‬
‫יש משהו חוץ מזה?‬
‫הם שוכבים?‬
‫אני לא יודע, אדוני.‬
‫תעביר לי את המנקה.‬
‫אדוני?‬ ‫-המנקה.‬
‫תביא את המנקה.‬
‫סליחה, אדוני.‬
‫ביאנקה, איפה את?‬
‫זה הבוס.‬
‫מר מוחמד?‬
‫אני רוצה שתספרי לי‬ ‫אם מר דודי והנסיכה מקיימים קשר אינטימי.‬
‫את מבינה את השאלה שלי.‬
‫אני לא יודעת, אבל הם ישנים בחדר אחד.‬
‫מה...‬
‫חדר אחד? את בטוחה?‬
‫כן, אדוני.‬
‫חדר אחד, מיטה אחת.‬
‫תודה.‬
‫איך אמצא צלם פפראצי טוב?‬
‫לא סתם אידיוט עם עדשה ארוכה.‬
‫אני רוצה את הצלם הכי טוב באזור הים התיכון.‬
‫מה התוכניות שלך לשאר הקיץ?‬
‫טוב... מכאן אני חוזרת ללונדון.‬
‫אפגוש את הבנים‬ ‫לפני שיצאו לבלמורל עם אביהם.‬
‫אז אסע לבוסניה‬ ‫עם ארגון הצדקה בנושא המוקשים.‬
‫אבל זה עדיין משאיר זמן.‬
‫כי הבנים לא יחזרו אליי מסקוטלנד‬ ‫עד ה-31 בחודש.‬
‫מה איתך? מה התוכניות שלך?‬
‫אני הייתי אמור להתחתן.‬
‫את זוכרת?‬
‫כן.‬
‫ועכשיו?‬
‫עכשיו כנראה שלא.‬
‫אני מצטערת.‬
‫היא יודעת עלינו?‬
‫חשבתי שאטוס ללוס אנג'לס‬ ‫כשאת תיסעי לבוסניה.‬
‫ואז אספר לה.‬
‫איזה אומץ.‬
‫זה לא דומה לאומץ‬ ‫שדרוש כדי לטוס לבוסניה וללכת בשדה מוקשים.‬
‫אתה יודע משהו בקשר לזה?‬
‫לא.‬ ‫-האמת שזו בעיה ענקית.‬
‫לבד מהמוקשים שהורגים אלפי אנשים‬ ‫ולעיתים קרובות, גם ילדים,‬
‫אלו שנפצעו ממוקשים נדחים על ידי קהילותיהם‬
‫בגלל העיוותים והפציעות שבגופם.‬
‫זה נורא.‬
‫אדם בשם קן רתרפורד,‬ ‫הפנה את תשומת ליבי לעניין.‬
‫הוא הקים את רשת שורדי המוקשים.‬
‫אחרי שהג'יפ שלו עלה על מוקש בסומליה,‬
‫הוא איבד את רגליו.‬ ‫הוא אמר לי, "לכל השורדים יש תאריך".‬
‫"היום בו הם דרכו על המוקש", הוא אמר.‬ ‫"התאריך שלי הוא 16 בדצמבר 1993".‬
‫ואני אמרתי,‬ ‫"התאריך שלי היה 29 ביולי 1981, כשהתחתנתי".‬
‫וואו.‬
‫לפחות עוד יש לך את הרגליים שלך.‬ ‫-כן.‬
‫כן, אם הן היו אובדות‬
‫זה היה פשע כנגד האנושות.‬
‫באמת?‬
‫תמיד חשבתי שהידיים שלי מוצלחות מהרגליים.‬
‫כן.‬
‫קשה להחליט.‬
‫מה לדעתך הדבר שאני הכי אוהבת בך?‬
‫העיניים שלי?‬
‫לא, אבל אני אוהבת את העיניים שלך.‬
‫כרטיס האשראי שלי?‬
‫לא.‬
‫אבל אני אוהבת את כרטיס האשראי שלך.‬
‫הידיים שלך.‬
‫למה הידיים שלי?‬ ‫-בגלל שהידיים של גבר הן חשובות מאוד.‬
‫בדיוק כמו שהשפתיים שלהם‬ ‫צריכות להיות בטמפרטורה הנכונה.‬
‫השפתיים שלי בטמפרטורה הנכונה?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אני צריכה לבדוק.‬
‫כן.‬
‫אלוהים.‬
‫מה אתה שותה?‬ ‫-בלאדי מרי.‬
‫תודה, ג'ון.‬
‫ברוך שובך!‬ ‫-שלום לכולם.‬
‫הנה הוא, קזנובה בכבודו ובעצמו.‬
‫דון ז'ואן, עומר שריף. דודי דודי?‬
‫מה שלומך, אבא?‬
‫פלוז מדבר.‬
‫כן.‬
‫תודה שאמרת לי.‬ ‫ודאי שארצה להמשיך ולשמוע עדכונים.‬
‫חזרנו!‬
‫ידיים למעלה! זה שוד!‬
‫זוז...‬
‫יש כאן שניים. תודה רבה.‬
‫לא, אתה חייב, אחרת נעבור אותך.‬ ‫-זה לא אומר כלום.‬
‫טוב, אניח את הקלף...‬ ‫-לא, רגע!‬
‫גם אני ניצחתי.‬ ‫-אתה לא יודע איך משחקים.‬
‫אני יודע איך משחקים.‬ ‫-אתה לא יודע...‬
‫שימו לב לזעם המתקרב.‬ ‫-שמנו שניים...‬
‫גברתי. שיחת טלפון ממר פאייד.‬
‫לא עכשיו.‬ ‫-הוא אמר שזה דחוף.‬
‫יש קופסה אדומה וגדולה‬ ‫שבה לוחצים על כפתור והקלפים עפים החוצה.‬
‫אז לא מקבלים את אותה כמות קלפים בכל פעם?‬
‫היי, אין לי הרבה זמן.‬ ‫-אני יודע. את עם הבנים.‬
‫רק התקשרתי כדי לומר לך‬ ‫שמסתבר שישנם כמה תצלומים שלנו מהיאכטה,‬
‫אשר הוצעו לעיתונים.‬
‫אמרת שאף אחד לא ידע שאנחנו שם.‬ ‫-אני יודע. זה לא הגיוני.‬
‫מתי יתפרסמו הצילומים?‬ ‫-זה כל מה שאני יודע.‬
‫ברגע שאדע, אצור קשר.‬
‫עיתון הסאנדיי מירור קנה את התצלומים‬
‫ולהבנתנו, שילם עבורם 250 אלף ליש"ט.‬
‫זו הייתה מלחמת הרכש העזה ביותר‬ ‫בתעשיית העיתונות.‬
‫עיתוני הסאן והדיילי מייל‬ ‫שילמו 100 אלף ליש"ט‬
‫רק כדי לפרסם את התמונות בשימוש חוזר.‬ ‫-מה נראה בתמונות?‬
‫להבנתי, רואים בהן את הזוג מתנשק.‬
‫האם ידוע לנו מתי יתפרסמו התמונות?‬
‫ביום ראשון הקרוב.‬
‫וזאת לאחר מסע פרסום נרחב בטלוויזיה‬ ‫בימים הקודמים לפרסום.‬
‫לצערי, נראה כי יהיה כמעט בלתי אפשרי‬ ‫לחמוק מהעניין.‬
‫הארי, אבא פה.‬
‫תוכל להתנהג‬ ‫כאילו שאתה נלהב פחות להיפרד ממני?‬
‫זה לא כי אנחנו נפרדים ממך.‬ ‫-לא, זה כי אתה נוסע לסקוטלנד אהובתך.‬
‫עם הגשם והחיות המתות שלה.‬ ‫אני לא יודעת איך אתם סובלים את זה.‬
‫אנחנו אוהבים את זה. זה כיף.‬ ‫-זה כיף...‬
‫איפה את תהיי?‬
‫בבוסניה, עם ארגון הצדקה בנושא המוקשים.‬
‫ואז?‬
‫ואז... כמה ימים עם חברים.‬
‫כמו דודי?‬ ‫-אולי אחזור ליאכטה עם דודי.‬
‫מה?‬
‫הוא מוזר.‬
‫הוא לא מוזר. הוא מתוק ומתכוון לטוב.‬
‫הארי, אנחנו חייבים ללכת. קדימה, מהר.‬
‫מהר.‬
‫הארי, הוא מחכה.‬
‫איך כמוך בחיבוקים.‬ ‫-בוא.‬
‫תודה.‬
‫חיבוק!‬
‫באמת? זה לא להרבה זמן.‬
‫אלה שלושה שבועות, כמו נצח.‬ ‫אני צריכה אספקה של חיבוק ברמה עולמית.‬
‫טוב.‬ ‫-תעשה את זה כמו שצריך.‬
‫אני עם התיק!‬
‫תתקשרו בכל יום.‬
‫כן.‬ ‫-אתה מבטיח?‬
‫אני מבטיח.‬
‫מה שלומך, הארי?‬ ‫-היי, אבא.‬
‫עוד אחד...‬ ‫-בסדר?‬
‫יופי.‬ ‫-תפסתי לך את האוזן.‬
‫בוא ונבלה קצת.‬
‫אתה נראה יותר טוב ככה. מושלם.‬ ‫-חגרתם חגורות?‬
‫האצבעות...‬
‫הכול בסדר?‬
‫הם לא יכולים לחכות עד שייפטרו ממני.‬ ‫-בתוך יומיים הם ימותו לראות אותך שוב.‬
‫יש לך תוכניות מרגשות לקיץ?‬
‫שמעתי על בוסניה.‬
‫קרן הצדקה בנושא המוקשים.‬
‫כל הכבוד. אני כל כך גאה בך.‬
‫תודה.‬
‫אוכל...‬
‫לבקש משהו?‬
‫למרות שלא היינו מוצלחים כזוג נשוי, נוכל ל...‬
‫נוכל להצליח בכל זה?‬
‫אני חושבת שכן.‬
‫ולא רק למענם, אלא גם למעננו.‬
‫היא לא זכתה בגבר חלומותיה,‬
‫אלא בידיד חלומותיה.‬
‫זו הרבה יותר מידידות.‬
‫שותף.‬
‫"טוב", היא אמרה.‬
‫וחייכה חיוך אמיץ כסגנית, ולא כמנצחת.‬
‫נהיה מוצלחים כגרושים.‬
‫תודה.‬
‫אבל למה?‬ ‫-תפסיק.‬
‫היי.‬
‫בוקר טוב, גברתי.‬ ‫מר דודי ביקש למסור לך את זה.‬
‫זהו טלפון לווייני.‬ ‫כדי שתוכלו להיות בקשר בימים הקרובים.‬
‫טוב.‬ ‫-במקרה שהמצב יתפתח.‬
‫טוב.‬ ‫-גברתי.‬
‫- זה הזמן לסלק את המוקשים -‬
‫תודה רבה לך שבאת. זה השגריר.‬
‫נהדר שבאת.‬ ‫-תודה שהזמנת אותנו.‬
‫טוב. הכול מוכן?‬
‫זה ראש העיר, מר בגוביץ'.‬
‫ברוכה הבאה. הביקור שלך חשוב לנו מאוד.‬
‫עכשיו כשהמלחמה הסתיימה,‬ ‫חששנו שהעולם ימשיך הלאה.‬
‫אבל העבודה רק מתחילה.‬
‫זה נכון.‬
‫ברוכה הבאה.‬ ‫-היי.‬
‫הם רוצים להראות לך את הכפר.‬ ‫-בבקשה.‬
‫שלום שם למעלה.‬
‫הוא יצא עם אביו לאסוף עצים‬ ‫ולפתע נשמע פיצוץ גדול.‬
‫ולפני כמה זמן הוא קיבל את התותב?‬
‫אתמול התגלה כאן מוקש.‬
‫עיתוני יום ראשון, אדוני.‬ ‫-תודה.‬
‫זה מתפוצץ כשדורכים עליו.‬
‫ומוקש הרסיסים, הוא...‬
‫הוא מפזר פיסות פלסטיק זעירות לכל עבר.‬
‫מה, אחרי שהערת אותו באמצע הלילה?‬
‫כן. זה היה מצחיק. הלילה האדיר בעולם.‬
‫קדימה.‬ ‫-מוכן? צא.‬
‫קדימה.‬
‫אתם מכירים את הנוהל. במקרה של ספק,‬
‫עליכם לקפוא במקום ולהסב את תשומת ליבנו.‬
‫גברתי.‬
‫יש לך רגע?‬
‫- הנשיקה -‬
‫אני חושש שמדובר בכתבה בת 11 עמודים.‬
‫בסך הכול, ברשות הסאנדיי מירור‬ ‫נמצאים 78 תצלומים,‬
‫אשר מופצים במהירות ברחבי העולם.‬
‫עיתון הפארי מאץ' שילם מיליון פרנק.‬
‫ארוחת צהריים.‬
‫הצהובון האמריקני "גלוב"‬ ‫שילם מעל ל-200 אלף דולר.‬
‫- הנשיקה‬ ‫דיאנה חוזרת להיות אישה אמיתית -‬
‫התמונות הוכיחו עצמן‬ ‫כרווחיות מעבר לכל דמיון.‬
‫- דודי ממהר לרכוש לדי טבעת -‬
‫הצלמים מבינים שיוכלו להתעשר בן לילה,‬ ‫ויש להניח שהעניין בחייה הפרטיים של הנסיכה‬
‫לא צפוי להתפוגג בזמן הקרוב.‬
‫דיאנה.‬
‫אפשר כמעט לרחם עליה...‬
‫אם היא לא הייתה מכעיסה כל כך.‬
‫דיאנה!‬ ‫-דיאנה!‬
‫דיאנה!‬
‫גבירותיי ורבותיי,‬
‫המלחמה בבוסניה נגמרה.‬
‫אנשים מנסים לשקם את חייהם,‬ ‫אך הם לא יכולים לעשות זאת‬
‫בשל מאות אלפי המוקשים שעדיין חבויים בשטח.‬
‫בכל 20 דקות, ברחבי העולם,‬
‫אנשים הופכים לנכים‬ ‫או נהרגים ממוקשים נגד אדם.‬
‫דיאנה, המלכה יודעת על החבר החדש שלך?‬
‫נוכל להתרכז בעניינינו, בבקשה?‬
‫את מאוהבת, דיאנה?‬
‫נוכל בבקשה להיצמד לנושא המוקשים?‬
‫לא נענה על שאלות אישיות.‬
‫מה לגבי ויליאם והארי?‬ ‫מה דעתם על החבר החדש שלך?‬
‫זו ההפתעה שהזכרת?‬ ‫-את תינשאי לדודי פאייד?‬
‫מה היעד הבא אחרי בוסניה? מצרים?‬
‫האם הנסיך צ'ארלס נתן לך את ברכתו?‬
‫האם דודי ילהק אותך באחד מסרטיו?‬
‫בבקשה...‬ ‫-אתם מתכננים עתיד יחד?‬
‫זה עוד רומן קצר?‬ ‫-תצליחי לקיים פעם קשר יציב?‬
‫הוא מנשק טוב, גברתי?‬
‫תודה.‬
‫כאיש יחסי ציבור, איני יכול שלא לרחם עליה.‬
‫במשך שלושה ימים,‬ ‫היא פעלה לקידום רווחתם של קורבנות מוקשים.‬
‫זה המסר שהיא רצתה להעביר לעולם.‬
‫אבל כולם מתעניינים רק בדודי פאייד.‬
‫ולצערי, המצב גרוע עוד יותר.‬
‫איך המצב יכול להיות גרוע יותר?‬
‫דיווחים חדשים טוענים שמר פאייד‬
‫מאורס ועתיד להינשא לאחרת.‬
‫מה?‬
‫דוגמנית מקליפורניה בשם קלי פישר,‬
‫אשר עורך דינה תובע כעת את מר פאייד‬ ‫בשל הפרת חוזה,‬
‫כך שניתן לומר בביטחון‬
‫שהעניינים לא יירגעו בזמן הקרוב.‬
‫אלוהים.‬
‫אבל באופן מוזר,‬
‫הדבר מציג בפנינו הזדמנות.‬
‫בדרך לכאן, לא יכולתי שלא להבחין‬ ‫בשתי התרבויות השונות ובתפקידן במצב.‬
‫סן טרופה.‬
‫סקוטלנד.‬
‫שערורייה.‬
‫כבוד.‬
‫חוסר אחריות.‬
‫חובה.‬
‫אנוכיות.‬
‫עיקרון.‬
‫נסיכת הצהובונים מול נסיך מכובד.‬
‫עכשיו, מה דעתך להצטלם בתגובה?‬
‫אתה והנסיכים.‬
‫לא שבענו מתמונות?‬
‫לכל הפחות,‬ ‫אירועי השבוע הוכיחו כמה כוח יש לתמונות.‬
‫איך אוכל להצדיק זאת בעיני הבנים או בעיניי?‬
‫חוץ מזה, דיאנה ואני מסתדרים לא רע כרגע.‬
‫אני חייב להשתדל למענה.‬
‫אני מניח‬ ‫שלא ראית את עיתון הדיילי מייל היום.‬
‫למה?‬ ‫-ייתכן שסיכמת על הפסקת אש עם נסיכת ויילס,‬
‫אבל הדבר לא מנע ממנה‬ ‫להדליף לעיתונאי החביב עליה‬
‫שבילית את סוף השבוע האחרון לבדך‬ ‫עם גברת פרקר בולס‬
‫ולא רצית לקחת את הבנים כשהם חזרו מחופשתם.‬
‫היא לא הייתה עושה דבר כזה.‬
‫סוף שבוע אחד.‬
‫אחד!‬
‫אני חושב שעלינו להגיב בצורה זו או אחרת.‬
‫איך אציג את עניין הצילומים לבנים?‬
‫הם שונאים לעשות דברים כאלה‬ ‫ואני לא מאשים אותם.‬
‫נגיד להם שזו עסקה.‬
‫שהסכמנו להצטלם‬ ‫כדי שהתקשורת תניח לנו עד לסיום חופשתם.‬
‫השאלה היא‬
‫היכן נמצא צלם הגון.‬
‫דבר כזה עוד קיים בימינו?‬
‫זה נהדר, מר מק'גטיגן. עוד פעם, בבקשה.‬
‫יפה. ואולי תצטלם כעת עם גברת מק'גטיגן.‬
‫איפה לעמוד?‬
‫מצד שמאל, בבקשה.‬ ‫-שמאל.‬
‫תוכלי להחליף לי את האור שם?‬
‫יפה. התקרבו מעט.‬
‫אתם טובים, כבר עשיתם את זה פעם?‬
‫סלחו לי לרגע.‬
‫דנקן מיור.‬
‫כן, זה אני.‬
‫שלום, אדוני.‬
‫טוב, הכול בפנים?‬ ‫-כן, זה כל מה שיש לי.‬
‫הכנסת הכול? אתה בטוח?‬ ‫-כן.‬
‫טוב. ודנקן...‬
‫טוב.‬
‫פשוט תירגעי. את מלחיצה אותי.‬
‫טוב. להתראות.‬ ‫-בהצלחה.‬
‫בהצלחה.‬
‫למה אנחנו צריכים לעשות את זה?‬ ‫-כי, ויל...‬
‫כל החברים שלנו יצחקו עלינו.‬ ‫-בדיוק.‬
‫אני מטיל בכך ספק גדול.‬
‫הם יעשו את זה. בייחוד אם תלבש קילט‬ ‫ותחזיק מטה רועי צאן.‬
‫כמו בו פיפ הקטנה.‬
‫אבא פיפ הקטן.‬
‫אבא פיפ הקטן איבד את הכבשים שלו‬ ‫ולא יודע היכן הן.‬
‫זה רעיון רע.‬
‫ממש רע.‬
‫מה-מש...‬
‫טוב, לא תצטרכו ללבוש קילט אם לא תרצו.‬
‫יופי.‬
‫מר מיור, שלום. תודה רבה שבאת.‬
‫לכן אין כאן דגי סלמון, כי המפלס נמוך.‬
‫הנסיך ויליאם, תוכל להתקרב, בבקשה?‬
‫וידג'ון, בוא.‬ ‫-שתי דקות.‬
‫שתי דקות ונגמור עם זה.‬ ‫-בסדר.‬
‫קדימה.‬
‫נהדר.‬
‫איך קוראים לכלב?‬
‫וידג'ון.‬
‫איזה שם נהדר.‬
‫אולי תוכלו לזרוק אבנים.‬
‫נזרוק אבנים.‬ ‫-כן?‬
‫נסו להקפיץ אותן.‬ ‫-וידג'ון, אתה מוכן?‬
‫הכלב נהנה מזה.‬
‫האבן קפצה פעמיים.‬
‫פעמיים.‬ ‫-נהדר.‬
‫הקפצת רק פעם אחת! זה יותר גרוע ממני.‬ ‫-מעולה.‬
‫זה יהיה יותר טוב.‬ ‫-שלוש. צריך שלוש קפיצות.‬
‫הנסיך הארי, תוכל לעמוד ליד אביך, בבקשה?‬
‫בוא הנה.‬
‫תודה.‬ ‫-דבר עם הצלם.‬
‫נהדר, תודה!‬
‫הביטו אליי, בבקשה.‬
‫זו התמונה.‬
‫- תדחפי את זה לקילט, דיאנה -‬
‫- הנסיכים המקסימים -‬
‫טוב, נראה שמדובר בניצחון.‬
‫הבנים שנאו את זה.‬
‫אני בטוחה.‬
‫אבל זו אמירה ברורה למול התעלולים של דיאנה.‬
‫שמעת את העדכון האחרון?‬
‫לא, מה העניין?‬
‫מסתבר שאתמול היא טסה למרחק 250 ק"מ‬ ‫במסוק של חנות הרודס‬
‫כדי לבקר מתקשרת בדרבישייר...‬
‫ובתוך כך היא עשתה שמות בכפר זעיר.‬
‫אולי מטרתה הייתה לעזור למר פאייד‬ ‫להחליט מהו סדר העדיפויות הרומנטי שלו,‬
‫בהתחשב בכך‬ ‫שכבר יש לו ארוסה אמריקנית, להבנתי.‬
‫תחסכי ממני את הפרטים.‬
‫התנהגותה של דיאנה הופכת לפזיזה יותר ויותר.‬
‫פרועה יותר ויותר.‬
‫יותר ויותר, היא יוצאת משליטה.‬
‫דיאנה!‬
‫במקום ללמוד מטעויות העבר,‬
‫הבנתי שהיא טסה שוב לדרום צרפת.‬
‫אני מניח שהיא תתיישב, בסופו של דבר.‬
‫נקווה.‬
‫כל רצוננו הוא שהילדה הזו תמצא שלווה.‬
‫תרגום כתוביות: גיא ברדך‬