Mario Brenna vagyok.
Negyvenéves vagyok. Hivatásos fotós.
A reklám- és divatszakmában dolgozom,
de a piacon két kézzel kapkodnak a bulvártémák után.
Mindenki a sztárokról akar fotókat látni.
Híres emberekről készült képeket.
Nem különböznek tőlünk. Ők is emberek, mint mi.
Hibáznak, akárcsak mi.
A régi szabályok megváltoztak.
Nincsenek szabályok. Mindenki saját magáért felel.
Az emberek képesek kifizetni egy-kétszázezer dollárt is
egy igazán ütős képért.
De az ütős képeket nehéz elkészíteni.
Olyannak kell lenned, mint egy vadász.
Egy gyilkos.
A verseny
elképesztő.
Használnunk kell a fantáziánkat és a kreativitásunkat.
Kockáztatni.
Én nagyobb kockázatot vállalok, mint bárki más.
Ezért vagyok én a legjobb.
És ezért ma már Mario Brenna is van annyira híres, mint a fotóalanyai.
Duncan Muir vagyok.
Ötvenhét éves.
Hivatásos fotós vagyok.
Ballater mellett dolgozom, a skóciai Aberdeennél.
Duncan!
Elmúlt kilenc!
A fő tevékenységem a hagyományos portrék készítése.
Esküvők, évzárók, ilyesmi.
De a szenvedélyem, és amiről híres vagyok,
azok a király családról készült fotóim.
Gyere csak! Még van hely.
- Jó lesz? - Szép volt!
Állj meg!
Bárhová megy a királynő,
vele tartok.
Ott van. Gyorsan!
Örülök, hogy itt lehetek.
Rendkívül különleges hölgy.
A nejem néha viccelődik, hogy a királynőt jobban szeretem nála.
Valóban szeretem a királynőt, és büszke támogatója vagyok.
Elegem van a király család kritizálóiból.
Csak próbálják meg utánuk csinálni!
Ők jelen vannak, ha esik, ha fúj, pontosan és felkészülten.
Mindenkihez van egy jó szavuk.
Ismer-e engem a királynő?
Azt nem mondanám, de gyakran mosolyog, ha meglát.
- Hát itt van, Duncan! - Igen, asszonyom.
Nem unja még?
Ha ön nem, én sem.
Attól nem kell tartani.
Ez az enyém? Köszönöm szépen!
Egyedülálló módon képes elérni, hogy közel érezzük magunkhoz.
Megosztott országunk az ő csodálatában egyesül.
Erre nem sokan képesek.
Rettenetesen hiányozni fog, ha majd nem lesz.
A KORONA
KÉT FÉNYKÉP
Tudom, kissé megcsúsztunk a menetrenddel, és néhányuknak nemsokára jelenésük van.
Így bizonyára örömmel hallják, hogy csak három napirendi pont van hátra.
Megkaptuk a legfrissebb információkat a királyi weboldalról.
Köszönöm.
Robin!
A BRIT MONARCHIA HIVATALOS WEBOLDALA
Örömmel jelentem,
hogy a www.royal.gov.uk márciusi elindítása óta
körülbelül hetente egymillióan látogattak el a weboldalra.
- Mit csináltak? - Ellátogattak.
Nem személyesen, nagyi.
Örömmel gratulálunk a walesi hercegnek,
hogy pártfogója lett a Vakok Királyi Nemzeti Intézetének,
a Walesi Nemzeti Operának
és a Festett Üvegablakok Múzeumának Elyben.
A királyi hercegnő pedig
a Gyermekgyógyászat és Gyermekegészségügy Királyi Testületének.
Végeztünk?
Nem, attól tartok, a 12-es pont még hátravan.
Itt az áll, hogy „bizalmas”.
- Igen. - Miért?
Attól tartok, felség és királyi fenségek,
hogy Diana walesi hercegnéről is beszélnünk kell.
Az istenért!
Úgy tűnik, hogy amint hazahozta a hercegeket
a dél-franciaországi nyaralásukról, visszatért Párizsba,
hogy titokban eltöltsön egy hétvégét Dodi Fayeddel.
Nyilván minden joga megvan hozzá
elvált nőként és magánemberként, hogy azt tegye, amit szeretne,
de ez a legújabb fejlemény
aggodalommal töltött el minket és a kormányt.
Ha belegondolunk, hogy a barátság
a walesi hercegné és Dodi Fayed között
átalakulhat egy komoly párkapcsolattá,
nemcsak a közvélemény szempontjából érheti kár a királyi családot,
de félő, hogy Dodi apja kihasználná a walesi hercegnéhez való kötődésüket,
kellemetlen helyzetbe hozva a hatóságokat.
Hogyan? Nem értem.
Mert ha a Fayed család megfelel
a leendő király volt feleségének, trónörökösök anyjának,
akkor hogyan is tagadhatná meg tőle a kormány
a brit állampolgárságot, amelyet igyekszik megszerezni?
- Pontosan. - Istenem, ez a lány!
Hol van most?
Helyzetjelentést kérek!
Dodi és a hercegnő.
Összemelegedtek?
Nagyon úgy tűnik, uram.
Ne!
Sokat beszélgetnek és nevetnek.
Beszélgetnek? Az mire jó?
Történt több is?
Lefeküdtek egymással?
Nem tudom, uram.
Add a szobalányt!
- Parancsol? - A szobalányt.
Hívd a szobalányt!
Elnézést, uram!
Bianca, merre vagy?
A főnök az.
Mr. Mohammed?
Szeretném megtudni, hogy Mr. Dodi és a hercegné intim viszonyba kerültek-e.
Érted, mit kérdezek.
Nem tudom, de egy szobában alszanak.
Tessék?
Egy szobában? Biztos?
Igen, uram. Egy szobában és egy ágyban.
Köszönöm!
Hol találok egy jó lesifotóst?
Nem csak egy teleobjektívvel rohangáló idiótát.
A Földközi-tenger legjobb fotósát akarom.
Mik a terveid még a nyárra?
Innen visszamegyek Londonba.
A fiúkhoz, mielőtt Balmoralba mennek az apjukkal.
Aztán Boszniába, a taposóaknákkal foglalkozó szervezettel.
De utána még marad időm.
Mert csak 31-én kapom vissza a fiúkat Skóciából.
És te? Mik a terveid?
Úgy volt, hogy megházasodom.
Emlékszel?
Igen.
És most?
Valószínűleg nem fogok.
Sajnálom.
Tud rólunk?
Gondoltam, elmegyek L. A.-be, amíg Boszniában vagy.
Elmondani neki.
Bátor dolog.
Nem olyan bátor, mint Boszniába repülni és aknamezőkön sétálni.
Tudsz bármit erről?
- Nem. - Igazából hatalmas probléma.
Azon túl, hogy a taposóaknák ezreket ölnek meg, sokszor gyermekeket,
a túlélőket gyakran kiveti magából a közösség
a roncsolt testük és a sebeik miatt.
Ez borzalmas.
Ken Rutherford hívta fel rá a figyelmemet.
Alapított egy hálózatot a túlélőknek.
A dzsipje taposóaknára hajtott Szomáliában, és elvesztette mindkét lábát.
Szerinte minden túlélőnek van egy dátuma. A nap, amikor aknára léptek.
Azt mondta: „Az enyém 1993. december 16.”
Mire én: „Az enyém 1981. július 29., az esküvőm napja.”
Legalább a lábad megvan.
Igen.
Ha elvesztenéd, az bűntett lenne az emberiség ellen.
Úgy véled?
Mindig is azt hittem, a karom szebb, mint a lábam.
Igen.
Nehéz választani.
Szerinted mi tetszik benned a legjobban?
A szemem?
Nem, de tetszik a szemed is.
A hitelkártyám?
Nem.
De tetszik a hitelkártyád.
A kezed.
Miért a kezem?
A férfiak keze nagyon fontos.
Az ajkuk is megfelelő hőmérsékletű kell legyen.
Az enyém megfelelő?
Nem tudom.
Ellenőrizni kéne.
Igen.
Istenem!
- Mit iszol? - Bloody Maryt.
Köszönöm, John!
- Üdv újra itthon! Helló! - Sziasztok!
Hát itt van, Casanova személyesen!
Don Juan. Omar Sharif. Dodi Dodi?
Hogy vagy, apa?
Fellowes.
Igen.
Értem.
Köszönöm, hogy szólt. Tájékoztasson a fejleményekről, kérem!
Visszajöttünk!
Kezeket fel! Ez egy rablás!
Menj arrébb!
Ott van kettő. Köszönöm szépen!
- Nem. Muszáj, mert lehagyunk. - Az semmit nem jelent.
- Letettem a kártyát. - Várj!
- Én is nyertem. - Nem is ismered a szabályokat.
- De igen. - Nem.
- Be fog pöccenni. - Letettünk kettőt.
Asszonyom! Mr. Fayed keresi telefonon.
- Ne most! - Azt mondja, sürgős.
Ha megnyomod a gombot a nagy, piros dobozon,
kilövi az összes kártyát.
Mindig ugyanannyi kártyát kell osztani?
- Szia! Nincs sok időm. - Tudom. A fiúkkal vagy.
Csak szólni akartam,
hogy úgy tűnik, készült rólunk pár kép a jachton,
amit eladnak az újságoknak.
Azt mondtad, senki sem tud róla.
Tudom. Érthetetlen.
Mikor publikálják?
Nem tudok ennél többet.
Jelentkezem, amint igen.
A fotókat a Sunday Mirror vette meg,
értesüléseink szerint 250 000 fontért.
A legádázabb licitháború a Fleet Street történetében.
A Sun és a Daily Mail 100 000 fontot fizetett a képek reprodukálásáért.
Mi van a képeken?
Úgy tudom, több kép készült a párról csókolózás közben.
Tudjuk, mikor fogják publikálni?
Vasárnap.
Egy több napos, nagyszabású televíziós reklámkampányt követően.
Attól tartok, szinte elkerülhetetlen.
Henrik, megjött apa!
Kevésbé lelkesen is itt hagyhatnátok.
Nem azért vagyunk lelkesek.
Hanem mert az imádott Skóciába mentek.
Az esőbe, a döglött állatok közé.
- Nem tudom, hogy bírjátok. - Szeretjük. Jó buli.
Ja, jó buli.
Te hol leszel?
Boszniában a taposóaknás szervezettel.
És aztán?
Aztán barátokkal töltök pár napot.
Dodival?
Talán visszamegyek a jachtra.
Mi az?
Fura fickó.
Nem fura. Kedves és jó szándékú.
Henrik, mennünk kell. Gyerünk, gyorsan!
Siess már!
Henrik, apa vár ránk.
Te ölelsz a legjobban.
- Gyere! - Köszi!
Egy ölelést!
Nem leszünk sokáig oda.
Három hét. Egy örökkévalóság. Világszínvonalú ölelésre van szükségem.
- Rendben. - De rendesen!
Nálam van a táskám.
Minden nap hívjatok!
- Oké. - Ígéred?
Megígérem.
- Hogy vagy? - Szia, apa!
- Még egy! - Jól vagy?
- Igen. - Ez a füledbe ment.
Jól fogunk mulatni.
Így jobban áll.
- Tökély. - Be vagytok kötve?
Ujjakra vigyázz!
Minden rendben?
Már nagyon szabadulnának tőlem.
Pár nap, és őrülten fogsz nekik hiányozni.
Vannak izgalmas terveid a nyárra?
Boszniát hallottam.
A taposóaknás szervezettel.
Gratulálok! Büszke vagyok rád.
Köszönöm.
Lehetne egy...
kérésem?
Habár nem voltunk túl jók a házasságban, lehetne, hogy...
ebben igazán jók legyünk?
Szerintem igen.
És nem csak értük, hanem értünk is.
Álmai férfiját nem tudta megtartani, csak álmai jó barátját.
Sokkal több vagyok egy barátnál.
Társ.
„Rendben”, mondta.
A második helyezett bátor mosolyával, a győztesé helyett.
Legyünk profi elváltak!
Köszönöm.
- De miért? - Hagyd abba!
Üdv!
Jó reggelt, asszonyom! Ezt Mr. Dodi küldi önnek.
Egy műholdas telefon, hogy tartani tudják a kapcsolatot a következő napokban.
- Értem. - Ha beindulnak az események.
- Jól van. - Asszonyom!
IDEJE BETILTANI A TAPOSÓAKNÁKAT
Köszönöm, hogy eljött! Bemutatom a nagykövetet.
- Örvendek! - Köszönjük a meghívást!
Készen áll?
Ő itt a polgármester, Begović úr.
Isten hozta! A látogatása sokat jelent nekünk.
Most, hogy vége a háborúnak, féltünk, hogy a világ megfeledkezik rólunk.
De a munka még csak most kezdődik.
Így igaz.
- Üdvözlöm! - Üdv!
- Szeretnék megmutatni a falut. - Kérem!
Szia!
Elment fát gyűjteni az apjával, aztán hirtelen történt egy nagy robbanás.
És mióta van protézise?
Tegnap találtak itt egy aknát.
- A vasárnapi újságok. - Köszönöm.
Ez felrobban, ha rálép valaki.
A repeszakna pedig tulajdonképpen
műanyagdarabokat szór szét mindenfelé.
Miután felkeltetted éjszaka?
Igen, oltári volt. A legjobb este.
- Csináljuk! Hajrá! - Mehet? Gyerünk!
Tudja a szabályt. Ha kétség merül fel, maradjon mozdulatlan, és jelezzen nekünk!
Asszonyom!
Van egy perce?
A CSÓK
Sajnos ez egy 11 oldalas cikk, asszonyom.
A Sunday Mirrornak összesen 78 fotója van,
amelyek villámgyorsan terjednek világszerte.
A Paris Match egymillió frankot fizetett.
Ebédelünk.
A Globe, egy amerikai bulvárlap, több mint 200 000 dollárt fizetett.
DIANA ÚJRA IGAZI NŐ LEHET
A képekért fizetett összegek minden képzeletet felülmúlnak.
Most, hogy a fotósok rájöttek, hogy így könnyen meggazdagodhatnak,
a hercegnő magánélete iránti érdeklődés nem fog egyhamar alábbhagyni.
Diana!
Az ember szinte már sajnálná...
ha nem lenne rá borzasztó dühös.
- Diana! - Diana!
Diana!
Hölgyeim és uraim!
A boszniai háborúnak vége.
Az emberek próbálják újjáépíteni az életüket, de nem megy,
mert több százezer taposóaknát rejt még a föld.
Világszerte 20 percenként
megnyomorítanak vagy megölnek valakit a gyalogsági aknák.
Diana, a királynő tud az új pasijáról?
Maradhatnánk az eredeti témánál?
Szerelmes, Diana?
Maradhatnánk a taposóaknáknál?
Személyes kérdésekre nem válaszolunk.
Vilmos és Henrik mit gondolnak az új pasijáról?
- Erre a meglepetésre célzott? - Hozzámegy?
Hova megy Bosznia után? Egyiptomba?
Károly herceg helyesli a dolgot?
Szerepet kap Dodi egyik filmjében?
- Kérem! - Közös jövőt terveznek?
- Újabb futó kaland? - Megállapodik valaha?
Dodi jól csókol?
Köszönöm!
Publicistaként óhatatlanul sajnálom őt.
Három napig kampányolt a taposóaknák áldozataiért.
A róluk szóló üzenetet szerette volna terjeszteni.
De mindenkit csak Dodi Fayed érdekel.
És ez csak rosszabb lesz.
Hogy lehet ennél is rosszabb?
Kezd elterjedni a hír, hogy Mr. Fayed
jegyben jár valaki mással.
Micsoda?
Egy Kelly Fisher nevű kaliforniai modellel,
akinek az ügyvédje pert indított Mr. Fayed ellen szerződésszegésért,
szóval nyugodtan kijelenthetjük,
hogy ez nem fog egyhamar elülni.
Istenem!
De furcsa módon
ez egyben lehetőséget is kínál számunkra.
Idefelé tartva elkapott a gondolat,
hogy két merőben különböző kultúra áll most szemben.
St. Tropez.
Skócia.
Botrány.
Méltóság.
Felelőtlenség.
Kötelesség.
Önzés.
Erkölcsösség.
A bulvárlapok hercegnője a megbízható napilapok hercegével szemben.
Mit szólna egy fotóhoz, ami illusztrálja ezt?
Ön és a hercegek.
Nem unja már mindenki a fotókat?
Az eheti események bebizonyították,
mekkora hatása lehet egy fényképnek.
Mivel indokoljam meg a fiúknak, magamról nem is beszélve?
Ráadásul Dianával jelenleg egész jól kijövünk egymással.
Tartozom neki azzal, hogy támogatom.
Gondolom, nem látta a mai Daily Mailt.
Miért?
Lehet, hogy fegyverszünetet tartanak a walesi hercegnével,
de ettől még ő jónak látta tudatni a kedvenc újságírójával,
hogy ön kettesben töltötte az elmúlt hétvégét Mrs. PB-vel,
és nem akarta elvinni a fiúkat, amikor hazajöttek a nyaralásból.
Nem tenne ilyet.
Egy hétvége.
Egyetlen egy!
Szóval szerintem erre reagálnunk kellene.
Hogyan adjam be a fiúknak a fotózás ötletét?
Utálják az ilyesmit, és nem hibáztatom őket.
Mondjuk, hogy ez egy alku.
Beleegyeztünk a fotózásba, hogy a média békén hagyjon minket a nyaralás végéig.
A kérdés csak az,
hogy hol találunk egy megbízható fotóst.
Létezik még egyáltalán ilyen?
Csodálatos, Mr. McGettigan! Még egyszer, kérem!
Remek. És most jöhet egy Mrs. McGettigannel.
Hova álljak?
- A bal oldalra! - Balra.
Kicserélnéd azt a lámpát?
Remek. Egy kicsit közelebb!
Remek! Nem először csinálja, ugye?
Megbocsátanak egy pillanatra?
Duncan Muir.
Igen, én vagyok.
Üdvözlöm, uram!
- Minden megvan? - Igen, nincs más.
- Minden megvan? Biztos? - Igen.
Oké. És Duncan!
Jól van.
Nyugodj meg! Ettől csak ideges leszek.
- Majd jövök! - Sok sikert!
Sok sikert!
- Miért van erre szükség? - Azért...
- Piszkálni fognak a barátaink. - Igen.
Ezt nagyon kétlem.
Főleg, ha skót szoknyában leszel, pásztorbottal a kézben.
Mint egy mesebeli pásztor. Apu, a kis pásztor.
Pásztorember vígan él, fél világgal nem cserél.
Rossz ötlet.
Bégtelenül.
Bégtelenül rossz.
Nem muszáj skót szoknyában lennetek.
Szuper.
Mr. Muir, isten hozta! Köszönöm, hogy eljött.
Ezért nincs benne lazac. Mert túl sekély.
Vilmos herceg, közelebb tudna jönni?
- Widgeon, gyere! - Két perc az egész.
- Két perc, és vége. - Rendben.
Gyerünk!
Pompás!
Hogy hívják a kutyát?
Widgeon.
Aranyos név.
Dobálhatnának kavicsokat.
- Dobáljunk! - Jó?
- Próbáljanak meg kacsázni! - Widgeon, mehet?
A kutya élvezi.
Kettőt pattant.
- Kettőt. - Pompás!
- Neked egyet. Ez még rosszabb. - Remek.
- Ez most jobb lesz. - Hármat kell pattanjon.
Henrik herceg, odaállna az apja mellé, kérem?
Gyere ide!
- Köszönöm. - Szóba állhatnál a fotóssal.
Pazar, köszönöm!
Nézzenek ide, kérem!
Erről van szó!
EZT NEKED, DIANA
Úgy tűnik, ezt diadalként könyvelhetjük el.
A fiúk utálták az egészet.
Az biztos.
De szembeállítva Diana bohóckodásával, sokatmondó lett.
Hallottad a legújabbat?
Nem, mi történt?
Úgy tűnik, tegnap 250 kilométert repült,
a Harrods helikopterrel, egy médiumhoz Derbyshire-ben...
feldúlva egy kis falut menet közben.
Talán azért, hogy segítsen eldönteni Mr. Fayednek,
mi az igazán fontos számára a szerelmi életében,
mivel már van egy amerikai menyasszonya, ha jól tudom.
Ne idegesíts!
Diana viselkedése egyre kiszámíthatatlanabb.
Egyre meggondolatlanabb.
Egyre féktelenebb.
Diana!
Ahelyett, hogy tanulna a hibáiból,
úgy tudom, visszarepült Dél-Franciaországba.
Gondolom, egyszer majd lehiggad.
Reménykedjünk!
Csak annyit szeretnénk, hogy békére leljen ez a lány.
A feliratot fordította: Kiss Orsolya