Mă numesc Mario Brenna.
Am 40 de ani. Sunt fotograf profesionist.
Lucrez în publicitate și modă,
dar piața a înnebunit după fotografie mondenă.
Toată lumea vrea poze cu vedete, să vadă oameni faimoși.
Dar ei nu sunt diferiți. Sunt ființe umane, exact ca noi.
Fac greșeli, ca noi.
Vechile reguli s-au schimbat.
Acum nu există reguli. Fiecare pentru sine.
Unii plătesc și 200.000 de dolari pentru poza potrivită.
Dar poza potrivită e greu de obținut.
Trebuie să fii vânător. Ucigaș.
Concurența e...
nebună.
Trebuie să-ți folosești imaginația și să fii creativ.
Să-ți asumi riscuri.
Iau eu risc mai mult decât oricine.
De asta sunt cel mai bun.
De asta e Mario Brenna la fel de faimos ca persoanele pe care le fotografiază.
Numele meu e Duncan Muir.
Am 57 de ani.
Sunt fotograf profesionist din Ballater, lângă Aberdeen, în Scoția.
- Duncan! - Da?
E trecut de 09:00!
Munca mea principală e portretistica tradițională.
Nunți, absolviri, chestii de-astea.
Dar pasiunea mea, pentru care sunt cunoscut,
este fotografia familiei regale.
Continuă! Ai loc.
- Așa? - Grozav, Duncan.
Oprește!
Unde se duce regina, sunt și eu prezent.
Iat-o!
Mă bucur să fiu aici.
E o doamnă foarte specială.
Uneori, soția mea glumește că o iubesc mai mult ca pe ea.
O iubesc pe regină. Sunt un elisabetan mândru.
M-am săturat de cei care critică familia regală.
Să-i văd făcând același lucru!
Să fii prezent pe orice vreme, punctual și cu o vorbă bună pentru toată lumea.
Dacă mă cunoaște regina?
Nu aș spune asta, dar zâmbește când mă vede.
- Duncan. - Iată-mă, doamnă.
- Nu te saturi niciodată? - Doar dacă vă opriți dv.
N-ai să vezi!
E pentru mine? Mulțumesc frumos.
Are un mod unic de a ne face să ne simțim apropiați de ea.
Unește o țară divizată prin admirația față de persoana ei.
Nu mulți pot face asta.
O să ne lipsească enorm când nu va mai fi.
DOUĂ FOTOGRAFII
Știu că am întârziat puțin
și că aveți alte angajamente.
Vă va bucura că avem doar trei puncte pe ordinea de zi.
Avem ultimele informații despre noul website regal.
Mulțumesc.
Robin.
WBSITE-UL MONARHIEI BRITANICE
Din martie, când s-a lansat www.royal.gov.uk,
am avut un trafic de un milion de persoane săptămânal.
- Ce am avut? - Trafic.
Nu e legat de traficanți, buni.
Suntem bucuroși să-l felicităm pe Prințul de Wales
pentru patronajul Colegiului național al orbilor,
al Operei Naționale Galeze
și al Muzeului vitraliilor din Ely.
Excelent!
Iar pe prințesa regală, pentru patronajul Colegiului regal de pediatrie.
- Atât? - Nu, mai este punctul 12.
Scrie doar „confidențial”.
- Da. - De ce?
Mă tem, Maiestăți, Alteță Regală,
că avem de discutat despre Diana, Prințesă de Wales.
Iată!
Se pare că, după ce i-a adus pe prinți din vacanța din sudul Franței,
s-a întors la Paris pentru un weekend secret cu Dodi Fayed.
Deși are, desigur, tot dreptul
ca femeie divorțată și persoană fizică să facă orice dorește...
cea mai recentă evoluție ne dă nouă și guvernului motive de îngrijorare.
Dacă ne-am imagina că o prietenie
între Prințesa de Wales și Dodi Fayed
ar deveni o relație serioasă,
nu e doar problema daunelor de imagine pentru casa regală,
ci și teama că tatăl său ar putea folosi asocierea cu Prințesa de Wales
ca pârghie să pună autoritățile într-o poziție incomodă.
Cum? Nu înțeleg.
Dacă familia Fayed e considerată suficient de bună
pentru fosta viitorului rege și mama celui următor,
atunci cum poate guvernul să-i refuze
cetățenia britanică pentru care luptă?
- Întocmai. - Fata aceea...
Unde e acum?
Vreau un raport.
Dodi și prințesa. E un succes?
Așa pare, domnule.
Nu!
Mult vorbit și râsete.
Vorbesc? La ce bun e vorbitul?
E ceva mai mult?
- Se culcă împreună? - Nu știu, domnule.
Dă-mi menajera la telefon.
- Domnule? - Menajera. Cheam-o.
Scuze, domnule.
Bianca, unde ești?
E șeful.
Dle Mohamed?
Vreau să-mi spui dacă dl Dodi și prințesa sunt intimi.
Înțelegi ce te întreb.
Nu știu, dar dorm în aceeași cameră.
Ce? Într-o singură cameră? Sigur?
Da, domnule. O cameră, un pat.
Mulțumesc!
Cum găsesc un paparazzi bun să facă poze?
Nu orice idiot cu un obiectiv.
Vreau cel mai bun fotograf din Marea Mediterană.
Ce planuri ai pentru restul verii?
De aici, mă întorc la Londra.
Îi văd pe băieți înainte să plece la Balmoral cu tatăl lor.
Apoi merg în Bosnia pentru minele de teren,
dar mai rămâne timp.
Băieții nu se întorc din Scoția până pe 31.
Dar tu? Ce planuri ai?
Trebuia să mă însor.
Îți amintești?
Da...
Și acum?
Acum, probabil că nu.
Îmi pare rău.
Știe despre noi?
Mă duc la LA cât ești plecată în Bosnia.
Să-i spun.
Ce curajos!
Nu la fel de curajos ca mersul pe teren minat în Bosnia.
Cunoști problema?
- Nu. - E o problemă uriașă.
Pe lângă faptul că minele omoară mii de oameni, adesea copii,
supraviețuitorii sunt respinși de comunitățile lor
din cauza rănilor și mutilării.
Oribil!
Unchiul meu, Ken Rutherford, mi-a atras atenția.
A creat Rețeaua supraviețuitorilor minelor.
După ce a lovit o mină cu jeepul în Somalia,
și-a pierdut ambele picioare.
Mi-a zis că fiecare supraviețuitor reține data când a călcat pe mină.
Mi-a spus: „A mea a fost 16 decembrie 1993.”
Eu i-am spus: „A mea a fost 29 iulie 1981, ziua nunții.”
I-auzi!
- Măcar mai ai picioare. - Da.
Să le pierzi pe alea ar fi o crimă contra umanității.
Crezi?
Mereu am crezut că brațele mele sunt mai frumoase.
Da.
E greu de ales.
Ce crezi că-mi place la tine?
Ochii mei?
Nu, dar îmi plac ochii tăi.
Cardul de credit?
Nu.
Dar îmi place cardul tău.
- Mâinile tale. - De ce mâinile?
Mâinile bărbaților sunt foarte importante.
Așa cum buzele trebuie să aibă temperatura potrivită.
Ale mele au temperatura potrivită?
Nu știu.
Trebuie să verific.
Da.
Dumnezeule!
- Ce bei? - Bloody Mary.
Mersi, John.
- Bine ați revenit! Bună! - Bună, tuturor!
Iată-l, Casanova însuși!
Don Juan, Omar Sharif. Dodi-Dodi?
Ce faci, tată?
- Fellowes. - Domnule, tocmai am primit...
Da.
Mulțumesc că mi-ai spus. Evident, aș vrea să fiu informat.
Ne-am întors!
Mâinile sus! Acesta este un jaf!
La o parte!
Sunt două aici. Mulțumesc frumos.
- Trebuie s-o faci, trecem de tine. - Nu înseamnă nimic.
- Am lăsat cartea... - Stai!
- Și eu am câștigat. - Nici nu știi regulile.
- Știu regulile. - Începe să vadă roșu.
Doamnă. La telefon, dl Fayed.
- Nu acum. - A zis că e urgent.
E o cutie roșie uriașă cu un buton
și țâșnesc cărțile din ea.
Primești același număr de cărți de fiecare dată?
- Bună, nu am mult timp. - Știu, ești cu băieții.
Te-am sunat să-ți spun
că circulă poze cu noi pe iaht
la vânzare către ziare.
Parcă nu știa nimeni de noi.
Știu. Nu are nicio noimă.
- Când le publică? - Nu am alte informații.
Îți spun imediat ce aflu.
Pozele au fost cumpărate de Sunday Mirror.
Au plătit 250.000 de lire, din câte am înțeles.
Cea mai dură licitație din istoria presei.
The Sun și Daily Mail au plătit câte 100.000 să reproducă imaginile.
Ce conțin?
Se pare că sunt mai multe în care cuplul se sărută.
- Știm când vor fi publicate? - Duminica aceasta.
Cu o campanie publicitară extinsă la televizor în zilele anterioare.
Mă tem că va fi imposibil de evitat.
Harry, a venit tata.
Ce te bucuri că mă părăsești!
Nu că te părăsim.
Nu, că vă duceți în iubita Scoție.
Cu ploaie și animale moarte.
- Cum suportați? - Ne place, e distractiv.
Distractiv!
- Tu unde mergi? - În Bosnia, să rezolv cu minele.
- Apoi? - Câteva zile cu prietenii.
- Cum ar fi Dodi? - Poate mă întorc pe iaht cu Dodi.
- Ce e? - E ciudat.
Ba nu. E dulce și are intenții bune.
Harry, trebuie să plecăm. Fuguța!
Repede! Ne așteaptă.
- Îmbrățișezi fenomenal. - Mersi!
Îmbrățișare!
Zău? Nu lipsim mult.
Sunt trei săptămâni, o eternitate. O îmbrățișare de talie mondială!
- Bine. - Ca lumea!
Am geanta.
- Să sunați zilnic. - Da.
- Promiți? - Da.
Promit.
- Ce faci, Harry? - Tati!
Te simți bine?
- Bine. - Te-am prins de ureche.
Hai să ne distrăm!
Arăți mai bine așa.
- Perfect. - Centurile.
Degetele.
E totul în regulă?
Abia așteaptă să scape de mine.
O să moară de dorul tău în vreo două zile.
Ai planuri interesante pentru vară?
Am auzit Bosnia.
Acțiunea caritabilă cu minele.
Bravo ție! Sunt foarte mândru.
Mulțumesc.
Pot să fac o cerere?
Chiar dacă nu am fost grozavi ca soți...
putem fi grozavi la asta?
Așa cred.
Și nu doar pentru ei, ci și pentru noi.
Nu și-a păstrat bărbatul visurilor, ci prietenul visurilor.
Nu doar un prieten.
Un partener.
„Bine”, spuse ea...
cu zâmbetul curajos al celui de pe locul al doilea.
Să fim geniali la divorț.
Mulțumesc.
- Dar de ce? - Încetează!
Bună!
Bună dimineața! Dl Dodi m-a rugat să vă dau ăsta.
E un telefon prin satelit, ca să păstrați legătura zilele acestea.
- Da. - În caz că se întâmplă ceva.
- Bine. - Doamnă.
E TIMPUL SĂ INTERZICEM MINELE DE TEREN
Mulțumesc că ați venit! Domnul ambasador.
- Încântat. - Mulțumesc.
- Gata? - Dânsul este primarul, dl Begović.
Bun-venit! Vizita aceasta este o onoare.
Războiul s-a terminat și credeam că lumea ne va uita.
- Dar munca abia începe. - Adevărat.
Bun-venit!
- Vor să vă arate satul. - Vă rog.
Salutare!
Strângea lemne cu tatăl lui când s-a auzit o explozie puternică.
De când are proteza?
Au descoperit o mină aici ieri.
- Presa de duminică. - Mulțumesc.
Aceasta explodează când o calci.
Iar cea cu fragmentare împrăștie bucățele de plastic peste tot.
După ce l-ai trezit în toiul nopții?
Da. A fost criminal. Cea mai tare noapte.
- Haide! - Hai!
Haide!
Nu uitați instructajul. Dacă aveți dubii,
rămâneți nemișcată și chemați-ne.
Doamnă.
Aveți o clipă?
SĂRUTUL
Mă tem că este un articol de 11 pagini.
În total, Sunday Mirror deține 78 de fotografii.
Acestea sunt licențiate în toată lumea.
Paris Match a plătit un milion de franci.
Prânzul.
The Globe, un tabloid american, a plătit peste 200.000 de dolari.
DIANA, FEMEIE DIN NOU
Imaginile s-au dovedit profitabile dincolo de imaginație.
Acum, fotografii și-au dat seama că se pot îmbogăți peste noapte,
așa că interesul în viața intimă a prințesei nu va scădea prea curând.
Diana...
Mai să ți se facă milă de ea...
dacă nu ar fi atât de iritantă.
Diana!
Doamnelor și domnilor...
războiul bosniac s-a terminat.
Oamenii încearcă să-și refacă viețile, dar nu sunt capabili,
fiindcă sunt sute de mii de mine de teren încă ascunse.
La fiecare 20 de minute, în lume,
cineva e mutilat sau ucis de minele antipersonal.
Diana, regina știe de noul tău iubit?
- Putem menține subiectul actual? - Ești îndrăgostită?
Putem rămâne la subiectul minelor?
Fără întrebări personale.
Dar William și Harry? Ce părere au despre noul iubit?
- Asta e surpriza? - Te măriți cu Dodi Fayed?
Ce urmează după Bosnia? Egipt?
Prințul Charles e de acord?
Dodi o să te bage într-un film?
- Vă rog... - Aveți planuri?
- E doar o aventură? - Vă veți căsători?
Sărută bine, doamnă?
Mulțumesc.
Ca agent de presă, o compătimesc.
A făcut campanie trei zile pentru victimele minelor de teren.
Acesta era mesajul ei către întreaga lume.
Dar nimeni nu discută decât despre Dodi Fayed.
Și e mai rău de atât.
Cum să fie mai rău?
Încep să apară vești
că dl Fayed este logodit cu altcineva.
Poftim?
Un model din California, pe nume Kelly Fisher,
al cărei avocat îl dă în judecată pentru încălcare de contract,
așa că putem fi încrezători
că apele nu se vor potoli prea curând.
Doamne!
Dar, într-un mod straniu...
asta ne oferă și o oportunitate.
Venind azi aici, am remarcat contrastul dintre cele două culturi.
Saint-Tropez.
Scoția.
Scandal...
Demnitate.
Iresponsabilitate... Datorie.
Egoism. Principialitate.
O prințesă de tabloid contra unui prinț tras la dungă.
Ați fi dispus să faceți o ședință foto?
Cu prinții.
Nu s-a săturat lumea de fotografii?
Din contră, evenimentele de săptămâna asta au demonstrat cât de puternice sunt.
Cum să le justific asta băieților, darămite mie?
Pe deasupra, eu și Diana ne înțelegem în perioada asta.
Îi datorez sprijinul meu.
Presupun că nu ați văzut Daily Mail de azi.
De ce?
Poate că aveți un armistițiu cu Prințesa de Wales,
dar asta nu a împiedicat-o să-i spună ziaristului ei preferat
că ați petrecut weekendul trecut singur cu dna P-B.
Și că nu ați vrut să luați băieții când s-au întors din vacanță.
Nu ar face asta.
Un weekend. Doar unul!
Cred că ar trebui să răspundem cumva.
Cum le voi prezenta băieților o ședință foto?
Urăsc lucrurile astea și pe bună dreptate!
Le spunem că e o înțelegere.
Că am fost de acord să facem aceste poze
pentru ca presa să ne lase restul vacanței.
Întrebarea este unde să găsim un fotograf de încredere.
Oare mai există așa ceva?
Minunat, dle McGettigan. Încă una, vă rog.
Bine. Și acum poate una cu dna McGettigan.
Unde să stau?
- La stânga, vă rog. - Da.
Schimbi lumina aia?
Bine. Mai aproape.
Vă pricepeți! Ați mai făcut asta?
Scuzați-mă o clipă.
Duncan Muir. Da, eu sunt.
Bună ziua, domnule.
- Ai luat tot? - Da.
- Totul? Ești sigur? - Da.
Bine. Și, Duncan...
Așa. Calmează-te, mă stresezi.
- Pe mai târziu! - Noroc!
Baftă!
- De ce facem asta? - Fiindcă, Wil...
- Prietenii o să ne ia la mișto. - Da.
Mă îndoiesc.
Ba da. Mai ales dacă porți kilt și toiag de păstor.
Ca Little Bo Peep. Micul Tati Peep.
Și-a pierdut oile și nu știe cum să dea de ele.
Rea idee, bre.
Bree!
Nu trebuie să purtați kilt.
Bine.
Bună ziua, dle Muir! Mulțumesc că ați venit.
Nu sunt somoni fiindcă e scăzut.
Prințule William, poți să vii mai aproape, te rog?
- Haide, Widgeon! - Două minute.
- Terminăm imediat. - Fie!
Haide!
Minunat.
- Cum îl cheamă pe câine? - Widgeon.
Frumos nume!
Ați putea arunca pietre.
- Haideți! - Da?
- Să sară pe apă. - Ești gata, Widgeon?
Câinelui îi place.
A sărit de două ori.
- Două! - Grozav!
- Doar o dată? Mai rău ca mine. - Grozav!
- Asta o să sară mult. - Hai de trei ori!
Prințule Harry, poți stai lângă tatăl tău, te rog?
Vino aici!
- Mulțumesc. - Vorbește cu fotograful!
Excelent, mulțumesc!
Vă rog să vă uitați la mine.
Ăsta e cadrul!
IA-ȚI KILTUL PESTE BOT, DIANA!
Pare să fi fost un triumf.
Băieților le-a picat rău.
Sunt sigură.
Dar e diferență de la cer la pământ față de nebuniile Dianei.
- Ai aflat noutățile? - Nu, ce e?
Se pare că ieri a zburat 260 km
cu un elicopter al Harrods
pentru a vizita un medium în Derbyshire.
A terorizat un sătuc.
Poate ca să-l ajute pe dl Fayed să-și stabilească prioritățile romantice.
Dat fiind că încă are o logodnică americancă, chipurile.
Scutește-mă!
Diana se poartă din ce în mai haotic.
E din ce în ce mai nechibzuită.
Tot mai scăpată de sub control.
Diana!
În loc să învețe din greșelile ei,
înțeleg că s-a întors în sudul Franței.
Îmi imaginez că se va potoli într-un final.
Să sperăm.
Nu ne dorim decât ca fata aceea să-și găsească pacea.