Szóval, hogy alakulnak a dolgok?
Őszintén szólva kissé őrülten.
Ma reggel előállt egy verssel, amit ő írt nekem.
Nagyon aranyos volt, akárcsak ő.
De kissé melléfogott vele.
Abszolút túlzó.
Még egy ezüstplakettre is felvésette.
Igen. Rímelt az egész.
„Szerelem” és „ölelem”.
Értem.
Volt még benne „égi dal” és „bájital” is.
Te jó ég!
Elment L. A.-be felbontani az eljegyzést,
ahol eléggé elfajultak a dolgok.
Tudom. Tele van vele a média.
Úgy tűnik, Kelly bepereli.
És a sajtó állandóan a nyomunkban van, szóval képtelenség pihenni.
De mindezek ellenére folyamatosan a tenyerén hordoz.
Igyekszik, hogy minden tökéletes legyen. Gondoskodik rólam.
El tudom képzelni, mennyire mámorító lehet ez,
de most vajon tényleg vigyázol magadra, ahogy megbeszéltük?
Azon dolgozunk, hogy leszoktassunk a drámafüggőségedről.
Szia, apa!
Tudom.
Hogy van a vendégünk?
Boldognak tűnik. Napozik a fedélzeten.
Helyes.
Most már csak nyélbe kell ütnöd a dolgot, és gyűrűt húzni az ujjára.
Ehhez idő kell. Még nagyon az elején járunk.
Akkor most elmagyarázom, mi a tét.
Ha elvennéd ezt a lányt,
egyik napról a másikra óriássá válnál. Egy kolosszussá.
A legmerészebb álmaidat is felülmúló vagyonod és hatalmad lesz.
És végre egyenrangú lennél velem.
Egyenrangú?
Tényleg?
Hogyan?
Mert az üzlettársammá tennélek. Mindenben.
A teljes vállalatban.
Ezt még sosem ajánlottad fel.
Még sosem érdemelted ki.
Lássuk be, ez megint csak dráma.
A dráma adrenalint jelent. Addiktív.
És sok szempontból a felnőtt viselkedés ellentéte.
Amit az Al Fayed család férfi tagjairól mesélsz,
bár Dodi elég kedves...
Tényleg az. Nagyon kedves.
De kissé elveszett is.
És beleragadt egy egészségtelen dinamikába az apjával.
Ez egyértelmű.
Biztosan jó ötlet közeli viszonyt ápolni velük?
Vagy egyáltalán ismerni őket?
Fennáll a veszély, hogy az ember normálisnak könyveli el az abnormálist,
és hozzászokik ahhoz, hogy őrületben él.
Ekkor fordul igazán rosszra minden.
Tudom.
Ha elvennéd, az felülmúlna mindent, amit elértem.
A párizsi Ritzet. A Harrodsot. Mindent.
Nem arra vágyik minden fiú, hogy túlszárnyalja az apját?
Itt a lehetőség. Ne szalaszd el!
Megkérem a titkárom, hogy intézkedjen a repjegyemről.
Remek.
Gyere haza, hiszen ide tartozol.
Szia!
Diana!
A KORONA
MONDJ IGENT
Vásárolgatás?
És fagyi?
Komolyan?
Ne csináld! Ez Monte Carlo.
- Jó móka lesz. - Nem lesz az.
Jönnek a fotósok és a tömeg. Nem tölthetnénk itt egy meghitt estét?
Valamit el kell mondanom.
Nekem is.
Megbeszélhetjük egy sztracsatella mellett. Gyere!
Csak óvatosan!
Köszönöm.
- Mindenki megvan? - Igen, menjünk!
Nem lesz gond.
Ez az. Erre gondoltam.
Ki milyen fagylaltot kér?
- Vanília. - Vanília?
- Pisztácia. - Vanília. Pisztácia.
Tessék?
- Mi? - Mit mondtál?
Csak hogy nem maradunk sokáig.
- Ott van. - Itt? Biztos?
Ne csináld! Nyertél?
Szerettem volna bocsánatot kérni két dolog miatt.
Erre!
Először is az egész Kelly helyzet miatt.
Sosem gondoltam volna, hogy képes ennyire...
Nekem elhiheted, nagyon kiborító,
ha a férfi, akit szeretsz, valaki máshoz vonzódik.
De nem tudtam, hogy beperelheted a másikat, ha kiszeret belőled.
Ez nekem is új.
Igazság szerint azt mondtam neki, hogy hagyjon fel a munkával.
Szóval...
elesett egy csomó bevételtől.
Szerettem volna azért is...
bocsánatot kérni...
ha kicsit furán viselkedtem.
- Így volt? - Talán kicsit feszült voltál.
Én egy félénk, visszahúzódó ember vagyok.
Utáltam, hogy a magéletemen csámcsognak az újságok.
A sértésekről és előítéletekről nem is beszélve.
„Dobd ezt a csapodár, behízelgő alakot”?
„Miért nem keres magának Di egy kedves angol fiút?”
Sajnálom.
Nekem is egyre rosszabb.
Úgy tesznek, mintha a barátaid lennének, aztán záporoznak a sértések.
Legszívesebben elköltöznék.
Újrakezdeném.
Egy másik országba. Mint például...
Kalifornia.
Pontosan.
- Úristen! - Csak távol Angliától.
Valahol, ahol szabad lehet az ember.
Leülhet egy kis fa alá
fagyit enni a fiúval, akit kedvel.
- Diana, készíthetnénk egy képet? - Csak egyet!
- Istenem! Kezdődik. - Menjünk!
- Adj egy puszit, Diana! - Oké, lépjenek hátra!
Mindenki lépjen hátra!
- Szeretünk! Kérlek, Diana! - Hátra!
- Menjünk! - Lépjenek hátra!
Gyerünk!
- Diana! - Diana!
- Nyitva van? - Gyerünk!
Itt biztonságban leszünk.
Kövessék Trevort!
- Mindenki jól van? - Minden rendben?
- Be kell zárnunk az ajtót. - Frédéric!
- Jól van, uram? - Igen.
- Itt maradunk. - Csak nyugodtan.
Ki kell vinnünk őket.
Hogyne. Hátul van egy ajtó. Megkeressük a kulcsot.
Ki tudná nyitni, kérem?
Trevor, mi folyik itt?
- Itt maradunk egy kis ideig. - Elsírom magam.
Rosszabb helyen is ragadhattunk volna egy ékszerboltnál.
- Leráztuk őket? - Egyelőre.
Van itt bármi, ami tetszik? Akármi.
Ez hova vezet?
Nem kell semmi.
Csak tetszik valami.
Az például elég szép.
Ez itt?
Diana!
- Menjünk! - Mennünk kell. Gyerünk!
Diana!
- Dodi! - Dodi!
Mr. Dodi, uram! Mennünk kell.
MONDJ IGENT!
Mr. Dodi, uram! Jöjjön!
Most, uram!
Erre! Itt lemegyünk.
Ott megy Diana.
- Megvan. Itt a tiéd. - Köszi!
- Indulhatnánk gyorsan? - Igen.
Menjünk!
- Diana! - Diana!
Oké, srácok, indulás!
Diana!
Ne már!
Diana, kérem!
Diana!
Jól vagy?
- Tessék! - Köszönöm.
Jó móka volt.
- Sajnálom. - Ne!
Az én hibám.
Mással is tölthettük volna az utolsó esténket.
Micsoda?
Ezt próbáltam elmondani.
Holnap haza kell mennem.
Fel kell készülnöm pár munkára, és a fiúk visszatérnek Londonba.
A titkárom intéz jegyet egy holnap reggeli járatra.
Nem mehetsz egy sima járattal. A magángépünkkel repülsz vissza.
Nem bánom, ha sima gépen kell utaznom.
Ugyan már!
Hallani sem akarok róla.
Csak megbeszélem apámmal.
Hazamegy? Máris? Miért?
Mi történt?
Dolgoznia kell.
Minden rendben?
Minden a legnagyobb rendben. Elvittem vásárolni.
- Választott egy gyűrűt. - Milyen gyűrűt?
Lenyűgöző darab.
Gyémántokkal borítva.
A Dis-Moi Oui nevű kollekcióból.
Istenem!
Ez igen! Kapura lő, és gól!
- Eljegyzési gyűrű. - Nem is tudom.
Nyilván az! A Dis-Moi Oui azt jelenti, hogy „mondj igent”.
Fiam, te egy igazi nagyágyú vagy!
Egy vérbeli Fayed!
Most is rajta van?
Fotózd le!
Még nem szereztem meg.
Felhívtam a boltot, miután eljöttünk.
Ez pont nem volt raktáron.
De a párizsi üzletükben van.
Vidd el Párizsba!
Szeretném, de haza akar menni.
Nem.
Vidd el Párizsba, és húzz gyűrűt az ujjára!
Ez életem legszebb napja!
Tudtam, hogy sikerülni fog.
Az én fiam!
Az én Fayed fiam!
Szia!
Beleegyezett. Használhatjuk a gépet.
De ha nem bánod, előbb megállunk Párizsban.
Micsoda? Miért?
Valamit el kell intéznem.
Csak egy éjszaka.
Rendben.
De fel kell hívnom a fiúkat.
- Hogyne! - Szörnyen hiányoznak.
Igen.
Azt nem kétlem.
Szerintem nevetséges, hogy ezt mondta és ezt tette.
Ki fizette?
Nem én, és csak ez érdekel.
Jaj, Margit!
Mit szólnátok ma egy piknikhez? A Glen Muicknél.
Remek ötlet!
Szerinted jól van?
Kicsit elveszettnek tűnik.
Habár én is az lennék, ha az anyám magánéletével lenne tele a sajtó.
Igen, ez a különbség a te anyád és az övé között.
Generációról generációra öröklődik.
Többször kéne kivinnünk a friss levegőre, nem?
Elszakítani a gondolataitól.
Mi lenne, ha...
Gondold végig!
Károly 13 évesen ejtette el az elsőt. Én 14 voltam.
Vilmos 15 éves, már rég ideje lenne.
Talán pont erre van szüksége.
Ideadnád a sót?
Megkezdtük a leszállást a Paris-Le Bourget felé.
A helyszíni csapat rádión közölte, hogy fotósok várakoznak a reptéren,
de mindent megtesznek, hogy gyorsan kijuttassák önöket.
Húsz perc múlva leszállunk. Menetrend szerint érkezünk.
Köszönöm.
Vegyék igénybe concierge szolgáltatásunkat!
Küldjünk valamit előre?
Forduljanak hozzánk bizalommal!
Nem kell.
Diana!
Tudta, hogy Dodinak menyasszonya van, amikor megcsókolta?
Nézzen ide, Diana!
Mit szól Vilmos és Henrik?
Hé, Diana!
Mi a helyzet Kelly perével?
- Jó reggelt! - Jó reggelt, asszonyom!
Menjünk!
Diana!
Egyenesen a lakásomba!
Mr. Mohamed utasítást adott. Először a Windsor villába megyünk.
A hercegnő megadott időben beszélhet a fiaival. Hajtson a lakásba!
Mr. Mohamed kérte, hogy vigyem önöket a Windsor villába.
Lépjenek hátra!
Hátra!
Mi a baj?
Semmi.
Minden rendben.
MAGÁNTERÜLET BELÉPNI TILOS
Mi ez? Mit csinálunk?
Tudom. Sajnálom. Apám ragaszkodott hozzá.
Negyvenöt perc múlva telefonálnom kell.
Megállunk a Ritznél úton hozzám.
Onnan fel tudod őket hívni.
Szia, apa!
- Isten hozta a Windsor villában! - Köszönöm.
- Ha bármilyen kérdése van... - Nincs, köszönöm.
Ez nem volt jó ötlet.
Nyugalom! Add a hercegnét!
Most nem alkalmas, hidd el! Bosszantja, hogy idejöttünk.
Add oda neki a telefont!
Beszélni akar veled.
Nem akarok beszélni apáddal.
Mondd meg, hogy most nem tudok.
Csak pár szót!
Helló!
- Hogy van a különleges vendégem? - Jól van.
- De én... - Hogy tetszik a villa?
Gyönyörű, Mou Mou, de...
Párizs városától kaptam.
Jacques Chiractól személyesen.
Windsor hercege és hercegnéje sok boldog évet töltött ott.
Tökéletes kis ház, ami a tökéletes párra vár.
És semmi sem okozna nagyobb örömet a világon,
mint látni, hogy Dodival megtöltitek szerelemmel és boldogsággal ezt a helyet.
Ez nagyon kedves tőled.
Javíthatatlan romantikus vagy, és szívesen visszajönnék,
de most muszáj mennem telefonálni a fiúkkal.
Jól van. Szia!
Szia!
Ne avatkozz folyton közbe!
Minden jól alakult.
Csak segíteni próbálok.
Ezzel nem segítesz. Most frusztrált lett.
Akkor nyugtasd meg!
Kérlek, ezt bízd rám!
Tudom, mennyire fontos ez neked. De tudom, mit csinálok.
Jól van, okoska. Szia!
Szia!
Nem tudnánk lerázni őket? Hajts gyorsabban!
Óvatosan! Mindjárt elüt valakit.
Miért a faszért jöttünk erre? Megbeszéltük.
- Istenem! - Istenem!
Philippe!
- Ez őrület! - Tudom, de nem tehetek semmit.
Azért nem ártana megpróbálni!
Diana, nézz ide!
Diana!
Jól vagy?
Nagyon sajnálom.
- Trevor! - Nem tudok mit tenni.
Mozgás! Tűnés innen!
El az útból! Tűnés!
Őrület.
Mozgás!
Nem! Tűnés!
Álljanak félre!
Diana, kérem!
Kérem, Diana!
Balmorali kastély.
Diana vagyok, a fiúkat keresem.
Pont lekéste őket.
A hercegek várták a hívását, de aztán elindultak.
Sajnálom, asszonyom!
Próbálja újra vacsoraidőben!
Rendben, köszönöm.
Köszönöm, asszonyom. Viszhall!
Nem maradok sokáig.
Sok szerencsét!
BOLDOG SZÜLINAPOT, HENRIK! SZERETETTEL, ANYA
Ott van.
Sasszeme van.
Lassan és biztosan!
Oké?
Ha készen áll, biztosítsa ki!
Lőjön!
- Mehet? - Persze.
- Gratulálok, uram! - Köszönöm.
Szép munka.
- Szia! - Szia!
Milyen volt a fiúkkal?
Lekéstem őket.
- Jaj, ne! - Már elindultak.
Elküldtem valakit Henrik ajándékáért, amiért egy ideje könyörgött.
Aztán vigasztalásképp beszáríttattam a hajam.
Minden jobb lesz, ha a lakásomba érünk.
Ígérem.
- Diana! - Kérem, lépjenek hátra!
Lépjenek hátra!
Jézusom! Gyerünk!
- Szia, anyu! - Szia, drágám! Végre elértelek!
Bocs, nincs sok időnk. Mindjárt vacsora.
Tudom, de gyorsan! Milyen Skócia?
Jó.
Nedves, hideg, tele szúnyoggal?
Igen.
- Pont, ahogy szereted? - Képzeld!
Mi történt?
- Ma lelőttem az első szarvasbikámat. - Nem igaz.
De igen.
Csak azt ne mondd, hogy össze is véreztek!
Előfordulhat.
Jaj, nem bírom!
Azonnal lemostad?
- Nagyjából. - Nagyjából?
Hogy van Henrik?
- Várja, hogy beszéljetek. - Szia, anya!
Szia, drágám!
Mikor jössz haza?
Holnap megyek haza, és holnap este találkozunk.
Hol vagy most? Még mindig a menő jachton?
Nem, Párizsban vagyok.
A pózerrel?
Ez nem túl kedves.
Még mindig mokaszinban jár?
- Lehetséges. - Folyton telefonál?
L. A.-t hívja?
Tényleg bemutat minket James Bondnak?
Rózsák az asztalon.
- Rózsák, értem. - Rengeteg rózsa. Nagyon fontos.
Meglesz.
- Szeretné látni a gyűrűt? - Persze.
- Itt van. - Az igen! Gyönyörű.
Nem rossz.
Anya, Henrik kérdezni akar valamit.
- Anyu! - Igen, drágám?
Mikor jössz?
Holnap hazamegyek. Már csak egyet kell aludni.
Nem ez a kérdés.
Anyu!
Hozzámész Dodihoz?
Nem.
Miért?
Az újságok azt írják, hogy igen.
Tudod jól, hogy nem szabad hinni az újságoknak.
Biztosítalak róla, hogy nem megyek hozzá Dodihoz.
Alig várom, hogy hazaérjek.
Jól vagy?
Jól vagyok.
Csak egy kicsit őrültekháza van.
Nem értem, hogy jutottam ide.
Hallani akarom!
Várj!
Anyunak változtatnia kell az életén, ez minden.
De ez az én problémám, nem a tiétek.
Értem.
Üdvözlök mindenkit!
Holnap este találkozunk. Csak mi hárman.
Oké. Szeretlek, anya!
Szeretlek, drágám!
Szeretlek.
- Szeretlek, anyu! - Szeretlek, vombat!
Szeretlek.
Diana!
Készen állsz?
Menjenek hátrébb!
Mozgás!
Induljunk!
Hová megyünk?
A Chez Benoit-ba. Egy étterem.
Jobbra!
Előttünk vannak.
- Forduljon jobbra! - Itt nem lehet.
Ne már! Ez egy rémálom.
Jobb lenne a Ritzben.
Philippe, változott a terv.
Vigyen a Ritzbe!
Sajnálom.
Erre tessék!
Asszonyom!
A menü.
Köszönöm.
Uram!
Fenség!
Uram! Megtiszteltetés.
Változott a terv.
Odafent eszünk.
Menjünk innen!
Sajnálom.
Sosincs vége a káosznak, ha velem vagy.
Igazából...
én tartozom bocsánatkéréssel.
Vissza akartál menni Londonba,
de nem véletlenül kellett Párizsba jönnünk.
És ez az én hibám.
Mi ez?
A kedvenced.
Julio Iglesias.
Oké.
Mit csinálsz?
Ez az a gyűrű,
ami tetszett neked Monte Carlóban.
És nagyon különleges neve van.
Dis-Moi Oui.
Szeretnék feltenni egy kérdést,
amire remélem, valóban igennel válaszolsz.
Ne!
Elég! Nem bírom. Ez őrület!
Kelj fel, kérlek!
Oké.
Beszélnünk kell.
Sürgősen.
Gyere! Ülj le!
Oké.
Ez a nyár igazi felüdülés volt.
Több is annál. Egy igazi áldás.
És csodálatos voltál.
Tudom, az egész világ azon izgul, összeházasodunk-e.
De ez nem ok arra, hogy megtegyük.
Közel sem állok készen egy újabb házasságra.
Te meg épphogy eloldoztad magad az előző menyasszonyodtól.
Tudom, hogy most feldúlt vagy, és...
mindig mindenkit boldoggá akarsz tenni...
és ez imádnivaló.
De ez a házasság csak egyetlen embert tenne boldoggá.
Kit?
Nem attól fog apád jobban szeretni, hogy hozzád megyek.
Igazából azt hiszem, de.
Akkor sem teszem meg.
A házasság komoly és fájdalmas ügy.
Ami köztünk van, az az örömről szól. És a gyógyulásról. Könnyedségről.
Mi ez?
Az ételünk.
Küldjem el őket?
Nem. Együnk! Éhen halok.
Mindkettőnknek jót fog tenni.
Mihez kezdesz a gyűrűvel?
Visszaviszem.
Indíthatnék egy új kollekciót.
„Mondj nemet!”
Ha apám megtudja,
bebizonyosodik, amit mindig is gondolt.
Reménytelen eset vagyok.
- Végleg eltaszít magától. - Nem merné.
És tényleg baj lenne, ha megtenné?
Attól tartok, nem leszel boldog, amíg el nem szakadsz tőle.
Amíg jó messzire nem költözöl.
- Azt mondtad, Kaliforniában boldog vagy. - Igen.
Akkor ne azt tedd, amit elvár tőled, hanem azt, amit szeretnél!
Készíts filmeket, és élj ott, ahol csak kedved tartja!
Igen, asszonyom!
Innen nézve annyira egyértelmű a megoldás a problémáidra.
A saját problémáinkat sosem látjuk tisztán.
Kell egy megbízható barát, aki segít.
Szóval te jössz!
Mondd el, mi a baj velem!
És mit kéne tennem.
Oké.
Ehhez szükségem lesz még pezsgőre.
Először is...
lassíts le!
Nézd meg, mi mindent értél el a válásod óta eltelt egy évben!
Egy globális, taposóaknák elleni kampány.
Milliókat gyűjtöttél jótékony célra.
Mégsem vagy elégedett.
Ne siess ennyire eszeveszetten megtalálni azt, amit keresel!
Azt hiszem, erről szól az egész életem.
A rohanásról.
És menet közben elveszítem önmagam.
Az elmúlt időszak őrület volt.
Őszintén szólva
mindig is az anyaság tett a legboldogabbá.
Elalvás előtt a fiaim járnak az eszemben.
Nem egy férfi, egy szerep vagy egy munka.
Hanem a fiúk.
Több időt kell velük töltenem.
Neked pedig kevesebbet kéne a kotnyeles apukáddal.
Csak emlegetni kellett.
Vedd fel!
Tényleg?
Mondd el, miben állapodtunk meg!
Menni fog.
Szia!
Szóval?
Megtetted?
Megkérted?
Valóra váltottad az álmaimat?
Igen.
Örülök, hogy hívtál.
Mert jó hírem van.
Izgalmas hír.
Tényleg?
Halljuk!
Ma este két ember valóban egyezséget kötött.
Halló?
Ott vagy?
Nem lesz eljegyzés, sem esküvő.
A hercegné és én barátok maradunk, de semmi több.
És ha ki akarsz tagadni, mert csalódást okoztam, egy csőd vagyok,
vagy hívd, aminek akarod, akkor hajrá, tedd meg!
Megváltás lesz, de hadd mondjak valamit!
Szeretlek.
De felőröl, hogy olyan legyek, amilyennek elképzelsz,
hogy elégedett lehess magaddal.
Ha nem tudsz elfogadni úgy, ahogy vagyok,
jobb, ha többé nem találkozunk.
Ég veled!
Nézd!
Reszketek.
Különleges vagy.
Remélem, tudod.
Akkor...
hol szeretnél ma aludni?
Itt?
Vagy a lakásomban?
Inkább a lakásodban.
Ott van mindenem.
Rendben.
Trevor!
Visszamegyünk a lakásomba.
- Nem javaslom. - Tedd, amit mondok!
- Őrület, ami kint van. - Csak tedd, amit mondok!
A fotósok tudják, milyen kocsival jöttünk. Ezeket előreküldjük.
A hercegnével egy harmadik autóval távozunk hátulról.
Ti intézzétek a fotósokat!
Felhívom az éjszakai portást az autó miatt.
Holnap mentek Londonba?
Igen.
Várod, hogy találkozz anyuval?
Rendben.
Kész vagyunk.
- Köszönöm! - Jó éjt!
Szabad!
Csomagoljak össze neked?
Már kész, köszönöm.
Akkor nincs több dolgom.
Jó éjt, Vilmos! És még egyszer gratulálok a maihoz.
Köszönöm, Milly!
Azt még elszívja?
Nem, csak vigyázok rá.
Oké.
- A szivar divatos lett. - Kéred?
Nem, leszoktam.
- Pedig ízlene. - Igen.
Talán jövő héten.
Henri, változott a terv.
Sofőrködnöd kell Mr. Dodinak.
Most azonnal.
Oké.
Írd a számlámhoz!
Hogyne!
Tíz perc múlva.
Tíz perc múlva kijönnek.
Őrület!
Egyetértek.
Igen.
Jól vagy?
Igen.
Be kell vallanom valamit.
A telefonhívás apámmal...
Amiket mondtam...
Egy szót sem hallott.
Tudom.
Tudod?
Hamarosan képes leszel elmondani neki.
Így lesz.
- De tényleg. - Tudom.
- Minden rendben, Henri? - Igen.
Philippe és Jean-François azt teszik, amit kértem?
Igen, elterelik a figyelmüket.
Oké.
Senki sem látja, hogy elmegyünk. Bízzon bennem!
Remek.
- Mit mondott? - Rendben leszünk.
Oké. Menjünk!
Ne kövessetek! Nem fogtok utolérni.
Kopj le!
Gyerünk, nézzen ide!
Diana, egy képet!
Jól vagy?
Igen.
- Rendben, mehetünk. - Jól van.
Gyerünk! Tűnjünk el innen!
A feliratot fordította: Kiss Orsolya