Balmorali kastély.
Halló!
Igen.
Értem. Köszönöm.
Felség! Királyi fenség!
Tizenöt perce hívtak a párizsi nagykövetségről.
Diana, a walesi hercegné miatt. Attól tartok, baleset történt.
Autóbalesetet szenvedett Dodi Fayeddel. Kórházba vitték.
Még nincs hír az állapotáról,
de a baleset súlyos volt, és Mr. Fayed azonnal meghalt.
Most hívott a sajtótitkárom Londonból.
Úgy tűnik, ettől zeng a média.
Diana, a walesi hercegné súlyosan megsérült
egy párizsi autóbalesetben.
Egy férfi, feltehetőleg a Harrods-örökös, Dodi Fayed értesüléseink szerint meghalt.
A baleset akkor történt, amikor autójuk keresztülhaladt egy alagúton,
egy Szajna menti úton.
A francia hatóságok szerint a párt paparazzók üldözték.
Amint többet tudunk, tájékoztatjuk önöket.
Egyenesen a halottasházba, uram?
Nem. Vigyen oda, ahol történt!
Pont de l'Alma.
Nincs hatalom, se erő, csak az Allahtól származó.
Balmorali kastély.
Mr. Janvrin!
- A párizsi nagykövetség. - Köszönöm. Robin Janvrin.
Huszonnégy órát töltött volna Párizsban,
mielőtt visszatér Londonba a gyerekeihez.
A baleset nem sokkal éjfél után történt.
Diana és barátja, Dodi Al Fayed a Ritz hotelben vacsoráztak.
Négyen ültek az autóban,
amikor az alagút belső falának csapódott.
Ahogy mondtad, a walesi hercegnét kórházba szállították
agyrázkódással, törött karral és vágásokkal a lábán.
A helyszínen lévő szemtanúk szerint az ütközés utáni másodpercekben
megszólalt az autó dudája.
A KORONA
UTÓJÁTÉK
Emlékeztessük azokat, akik ma reggel felébrednek,
a szörnyű hírre, hogy Diana, a walesi hercegné meghalt.
Súlyos mellkasi belső vérzése volt egy párizsi autóbaleset következtében.
A miniszterelnök, Tony Blair szavai: „Teljesen le vagyok sújtva.
Az egész ország sokkos állapotban van és gyászolunk.
Diana csodálatos, szívélyes és együttérző ember volt,
akit világszerte imádtak.
Imádkozunk a családjáért,
különösen a két fiáért.” Tony Blair nyilatkozata...
Elmentem sétálni egyet.
Jó ötlet.
Minden olyan csendes és...
tökéletes.
Ártatlan.
Kavarognak bennem a kérdések.
Miért változtatott a tervén? Mit keresett Párizsban?
Mi okozta a balesetet?
...a családjáért és barátaiért.
A királynő és a walesi herceg...
Mikor mondod el a fiúknak?
Hagyni akartam őket aludni.
Elodázni, amíg csak lehet.
Amíg alszanak, még van anyjuk.
Hát persze.
Ez irtózatos lesz.
Az embereknek fogalmuk sincs.
Ez lesz a legmonumentálisabb dolog, amit valaha láttunk.
Özönlenek a reakciók és részvétnyilvánítások.
Jó reggelt, drágám!
Jó reggelt!
Attól tartok, most nagyon...
bátornak kell lenned.
Tessék?
A hercegek ébren vannak,
és úgy tudom, a walesi herceg közölte velük a hírt.
Szegény fiúk!
A herceg csapatának az a kérése,
hogy bocsássunk rendelkezésükre egy királyi repülőgépet.
Mi célból?
Hogy visszahozzák a hercegnét
az Overstudy művelet rendelkezéseivel összhangban.
Ez a készenléti terv a királyi családtagok külföldi halálára vonatkozik.
Diana már nem volt a királyi család tagja, nem volt király fenség.
A szabályok szerint kell eljárnunk.
Igen, uram, én is ezt javasoltam a walesi hercegnek.
Azt kérdezte, szeretnénk-e, hogy a leendő király anyját
egy Harrods-furgonban hozzák vissza.
És megfogalmaztam egy rövid nyilatkozatot arról,
hogy önök és a walesi herceg megdöbbenve és lesújtva fogadták a hírt.
Köszönöm.
És végezetül, hívott a lelkész.
Szeretnének esetleg ma reggel templomba menni?
Feltételezhetően számíthatunk fotósokra.
Az egész családnak jönnie kell. Hadd lássam!
De...
ne essen szó a balesetről!
Parancsol?
Kérje meg a lelkészt, hogy ne térjen el a szokásos istentisztelettől!
Történjen minden a megszokott módon, amennyire lehet.
Ez rendben van.
Elhoztuk Mr. Dodi lakásából a hercegné ruháit,
a fiainak vásárolt ajándékokat,
és egy ezüstplakettre gravírozott verset.
Úgy véljük, ezt Mr. Doditól kapta.
Egetrengető szerelem volt.
Eljegyezték egymást. Össze akartak házasodni.
Dodi tegnap este kérte meg a kezét.
Küldje el a holmiját a családjának!
Írni fogok a királyi családnak és a Spencer családnak is.
Ez a tragédia összehoz minket.
Testvérük vagyok a szomorúságban.
- Köszönöm. - Asszonyom!
Fenség!
Elnök úr!
Fenség!
Istenem!
Párizs.
A világ egyik legnyüzsgőbb városa, de te képes voltál leállítani.
Mindig is így volt.
Téged szerettek a legjobban közülünk.
Köszönöm, ahogy a kórházban viselkedtél.
Kendőzetlen voltál. Megtört.
És jóképű.
Ezt magammal viszem.
Tudod, nagyon szerettelek.
Nagyon mélyen.
És fájdalmasan.
Most már vége.
Mindenkinek könnyebb lesz nélkülem.
Ez nem igaz.
De igen.
Valld be! Neked is eszedbe jutott.
Az egyetlen dolog, ami eszembe jutott, mióta hallottam a hírt...
az a megbánás.
Majd elmúlik.
Nem fog.
Lépés indulj!
És ön, uram.
Drágám!
Hol van a nagyi?
Telefonál.
Spencerékkel.
- Hálásan köszönjük! - Mi is.
- Jelentkezünk. - Rendben.
Milyen volt?
Rendkívüli.
Egy másik világ.
Követtük volna az utadat,
de elpakoltunk minden tévét és rádiót a fiúk érdekében.
Hát igen, én...
egyetértek a szándékkal, de szerintem fontos,
hogy a család idősebb tagjai tisztában legyenek a közhangulattal.
Gondoltam, koncentrálhatnánk az itteni hangulatra,
gondoskodva a saját családunkról.
Diana a család tagja volt.
Elvált a családtól.
Jogilag különvált.
Egy amputáció,
amelyért keményen küzdöttél.
Nem mi.
Mi mind azt akartuk, hogy családtag maradjon.
De te ragaszkodtál a váláshoz.
Ezért ez most a Spencer család ügye.
Szeretnénk tiszteletben tartani a kívánságukat,
és ők egy kicsi, privát, családias szertartást terveznek.
Szerintem ez hiba lenne.
A miniszterelnök szerint nyilvános temetést kellene tartanunk.
Nem hivatalos állami rendezvényt, és egyetértek vele.
De akkor Skóciát elhagyva
részt kellene vennünk egy hatalmas felhajtásban Londonban.
Tényleg ki akarod tenni ennek a fiúkat?
A koporsó mögött kellene sétálniuk, a kamerák kereszttüzében.
És leróni a tiszteletüket az anyjuk előtt, amit az emberek elvárnak tőlük.
Mindig is nehezünkre esett megérteni a Diana és az emberek közötti köteléket,
de csak azért, mert számunkra érthetetlen, nem tagadhatjuk le.
Kimentem az emberek közé. A saját szememmel láttam.
Az emberek az utcára vonulnak.
Nemcsak itt, hanem szerte a világon, több százan, több ezren.
Elvárják, hogy gyászoljunk és együttérzést tanúsítsunk,
és hogy a nemzet anyja legyél.
Szeretnék inkább Vilmos és Henrik nagyanyja lenni.
Számomra ez a legfontosabb.
És nincs szükségem kioktatásra arról, hogyan és mikor gyászoljak
vagy mutassam ki az érzéseim.
Attól pláne nem, aki a legtöbb fájdalmat okozta neki.
Rendben. Belátom, hogy én...
cserben hagytam életében.
De a halálában nem fogom.
A kettő nem megy egyszerre. Nem tanultuk még meg?
Nem kezelhetjük magánügyként a dolgainkat, ha épp úgy akarjuk,
és közügyként, ha úgy előnyösebb.
Újra és újra megpróbáljuk a kettőt egyszerre.
De nem lehet, és ideje, hogy Vilmos megtanulja ezt.
Igen, félénk fiú, de egyben leendő király is.
Ha meghal az anyja, akit gyászolnak az emberek,
úgy is kell viselkednie.
Testvéreim, Allah áldjon meg benneteket!
Hamarosan kezdetét veszi a halotti ima
Emad El-Din Mohamed Abdel Mena'em Fayedért,
drága testvérünk,
Mohamed Al Fayed fiáért.
Most pedig
kérjük Allahot,
hogy nyújtson Mohamed Al Fayednek és teljes családjának
megnyugvást és vigaszt.
Még mindig semmi a palotától?
Semmi.
De küldtünk virágot?
Igen.
És leveleket és ajándékokat. Semmit nem reagáltak?
Nem.
És a vers, amit küldtem, hogy helyezzék Diana koporsójára?
Visszaküldték.
Köszönet nélkül.
Miért gyűlölnek engem?
Ez az arabok sorsa, hogy örökké gyűlölje őket a Nyugat?
Ne vedd magadra!
Hogyne venném?
Sehol sem említenek téged.
Mintha csak egy ember halt volna meg.
De az arab világban, Kairóban, Bejrútban, Bagdadban
hősként emlegetnek.
Nem kéne felnézned a Nyugatra.
Még szép, hogy felnézek rá!
Nem szabadna.
Nem fair ekkora elvárásokat támasztani. Képtelenség megfelelni nekik.
Veled szemben is igazságtalan elvárásokat támasztottam?
Bocsáss meg!
Te bocsáss meg...
hogy kudarcot vallottam.
Tökéletes voltál.
Nem voltam.
Légy őszinte arról, hogy milyen voltam!
Csak az igazság képes begyógyítani a sebeket.
Ne, Dodi!
Ne hagyj itt!
Jó látni a komoly, közös erőfeszítést,
amellyel reagálunk a nemzetet sújtó gyászra.
Örülök, hogy sikerült megegyeznünk a nyilvános temetésben,
és ha minden fél számára megfelel a Westminster-apátság
a szertartás helyszíneként, összeállítjuk a résztvevők listáját.
De javasoljuk,
hogy a gyülekezet tükrözze a hercegnőhöz közel álló ügyeket.
AIDS-betegek, aknaáldozatok...
Vilmos herceg nincs a szobájában, és senki sem találja.
...befolyásos személyek helyett.
Vilmos!
Felesleges ez a felhajtás!
- Viszed Henriket? - Igen.
- Talán haldoklik. - Ne pánikolj!
Vilmos!
- Vilmos! - Vilmos!
Vilmos!
- Vilmos! - Vilmos!
Vilmos!
- Nincs nyoma? - Nincs.
- Hogy történhetett ez? - Mindent megteszünk.
Ekkora személyzettel...
- Jön visszafelé. - Hála az égnek!
Megnyugodtam.
- Jól vagy? - Jól.
Hála az égnek!
Jól vagy?
Az a szegény fiú tizennégy órára eltűnt.
Sosem csinált még ilyet.
Ha ennyire kivetkőzött önmagából, talán Károlynak igaza van.
Mivel kapcsolatban?
Hogy az egész ország kezd kivetkőzni önmagából.
Sürget, hogy segítsek lecsitítani a kedélyeket.
Hogyan?
Azzal, hogy Londonba megyek a temetés előtt.
És teszek valamiféle nyilatkozatot,
amelyben elismerem az emberek fájdalmát.
A segélyvonalak túlterheltek.
Józan felnőttek nyíltan zokognak az utcán.
Ne merészeld!
Hamarosan győz a józan ész.
Tarts ki!
Diana teste szombaton indul utolsó útjára.
Sokak szerint a királynő rosszul ítélte meg a közhangulatot.
Az érzelmileg feldúlt országot elnézve felmerült, hogy a királyi család
hamarabb Londonba kellene utazzon, a nemzeti gyász gyújtópontjába.
Nehéz nem pszichológusszemmel nézni ezt.
Az ország olyan, mint egy beteg, vigaszra váró gyerek,
a rideg és távolságtartó királynő pedig bujkál előle.
Képtelen a nemzet anyja lenni, pont úgy, ahogy nekünk is képtelen volt.
Ez most nem segít.
Legyen szó a gyerekeiről vagy a nemzetről,
következményekkel járhat, hogy nem akar vagy képtelen anyaként viselkedni.
Ez szörnyű. Itt kellene lenniük.
Az Independent szerint „erősödik a monarchiaellenes hangulat”.
Az Express arra kéri a királynőt, hogy „ne legyen közömbös”.
Pont erről beszélek.
...tükrözi az emberek növekvő frusztrációját
Balmoral hallgatása miatt.
Óráról órára egyre több gyászoló özönlik a fővárosba,
és így nő a frusztráció is.
Míg a nép virágokkal tiszteleg és aláírják a kondoleáló könyveket,
a királyi család hallgat Balmoralban, több száz kilométerre innen.
Christopher Peacock a St. James-palotától jelentkezik.
Mindenki ismeri ennek a szomorú történetnek a hátterét.
- Mindenki tudja... - Anya!
Én csak...
Azon tűnődtem, átgondoltad-e újra a helyzetedet.
Láttad a híradásokat a tévében.
Könnyű lenne tömeghisztériaként elkönyvelni az egészet,
de minél többet nézem,
minél nagyobb a tömeg, annál inkább látom, hogy itt valami sokkal mélyebbről van szó.
Mindenki meg van döbbenve.
Egy gyönyörű, fiatal nő odalett élete delén.
Természetes, hogy az emberek összegyűlnek,
és kifejezik a fájdalmukat.
De a Korona
az impulzusok fölé emelkedik.
És ez kockázatos.
Anya, nem javasolnám ezt, ha nem tartanám létfontosságúnak,
és nem gondolnám, hogy most tényleg elfajulhatnak a dolgok.
Mit várnak tőlem az emberek?
Figyelmet. És szeretetet.
Szeretetet?
És megértést. És támogatást.
Törődést.
És empátiát.
És színházat.
És cirkuszt.
És magamutogatást.
Igen. Mindent, amit Diana képviselt.
Mindent, amivel Diana próbára tett minket.
Mindazt, amiért az emberek rendkívül hálásak voltak.
Ők nem tekintették
cirkusznak vagy magamutogatásnak.
Diana megadta, amire szükségük volt.
Ha mást nem, a bizonyosságot, hogy a fájdalom és szomorúság nem válogat.
A szép és kiváltságos emberekre is lesújt.
És imádták ezért.
Szerintem a királynő szembe kell nézzen az emberekben kavargó érzésekkel.
Úgy vélem, ezt el kell fogadnia, és bebizonyítani, hogy az emberség
a rideg felszín ellenére sem veszett ki a királyi családból.
Remélem, most boldog vagy.
Végre sikerült teljesen kibillentened az egyensúlyomból engem és ezt a házat.
Ez sosem állt szándékomban.
Ugyan, kérlek!
Nézd, mit indítottál el!
Egy valóságos forradalmat.
Nem kell így legyen.
De ha ellenségnek állítasz be,
nem személyesen engem, hanem amit képviselek...
Pótolhatatlan.
...akkor tényleg azzá válhat.
Hirtelen ötről tizenötre emelkedett a részvétnyilvánító könyvek száma,
amely arra utalhat,
hogy a palota elsőre alábecsülhette...
Meg akarják mutatni neked, hogy milyenek. Hogy mit éreznek.
Mire van szükségük.
Tudom, hogy ez rémisztő lehet, de nem kell az legyen.
Te tanítottál meg minket arra, mit jelent britnek lenni.
Ideje bizonyítanod, hogy te is kész vagy tanulni.
Tessék!
- Holnap Londonba megyünk. - Tessék?
Hallottad.
Isten áldja, felség!
Köszönöm! Mehet, amint készen áll.
Készen állok.
Öt, négy, három...
A múlt vasárnapi szörnyű hír óta
elsöprő szomorúság lett úrrá Nagy-Britannián és szerte a világon
Diana halálát követően.
Mindannyian máshogy próbálunk megbirkózni a helyzettel.
Nem könnyű kifejezni a hatalmas veszteséget,
hiszen a kezdeti sokkot gyakran egy sor egyéb érzés váltja fel.
Hitetlenkedés.
Értetlenség.
Harag.
És aggodalom azokért, akik itt maradtak.
Mindannyian átéltük ezeket az érzéseket az elmúlt napokban.
DIANA, MAGA A SZERETET
Amit most önöknek mondok,
királynőként és nagymamaként,
az szívemből szól.
Először is szeretnék tisztelegni Diana előtt.
Kivételes és tehetséges ember volt.
Jó és rossz időkben egyaránt,
mindig képes volt mosolyogni és nevetni.
Melegségével és kedvességével folyton inspirált másokat.
Ezen a héten Balmoralban
mind igyekeztünk segíteni Vilmosnak és Henriknek
feldolgozni ezt a súlyos veszteséget,
amelyet ők és mi mindannyian elszenvedtünk.
Aki ismerte Dianát, sosem fogja elfelejteni.
Milliók, akik nem találkoztak vele, de úgy érzik, ismerték,
emlékezni fognak rá.
Jómagam úgy vélem, fontos tanulságokkal szolgálhat az élete
és a halálát követő rendkívüli és megható reakcióáradat.
Kész vagyok önökkel együtt elkötelezetten őrizni emlékét.
Mélyen együttérzünk Diana és a baleset többi áldozatának családjával,
miközben igyekeznek feldolgozni a fájdalmat,
és szembenézni szerettük sosem múló hiányával a jövőben.
ANYA
Isten áldjon titeket, fiúk!
Ne reagálj!
Nézz előre vagy a földre!
Koncentrálj arra, hogyan haladsz végig!
Lépésről lépésre.
Miért siratják, ha nem is ismerték?
Nem őt siratják.
Hanem téged.
Remélem, hogy holnap mindannyian, bárhol is vagyunk,
közösen kifejezzük fájdalmunkat Diana elvesztése miatt,
és hálát adunk az életéért, mely túl rövid volt.
Most megmutathatjuk az egész világnak,
hogyan egyesíti a gyász és tisztelet a brit nemzetet.
Az elhunytak nyugodjanak békében,
mi pedig, egytől egyik mindannyian
adjunk hálát Istennek érte, aki oly sok embert boldoggá tett.
VICTORIA STABLE EMLÉKÉRE 1955-2023
A feliratot fordította: Kiss Orsolya