Kiitos.
Haluaisitko sinä mysliä?
Se on herkullista.
Tämä on hyvä.
Etkö sinä tykkää?
Oletko varmasti valmis tähän?
Ehdotin asuntolanvalvojallesi, että opiskelisit jonkin aikaa päiväoppilaana.
Miksi? - Kunnes sinulla alkaa olla helpompaa.
Voisit asua kanssani Highgrovessa. - Ei tarvitse.
Tai mummin luona Windsorissa.
Sinähän asian tietysti päätät. Haluan vain, että etenet omaan tahtiisi.
Tämä on minun tahtini.
Haluan, että kaikki palaa normaaliksi.
Mitä kuuluu?
Kiva nähdä.
Mukavaa, että olet taas täällä. - Kiitos.
Miten meni? - Olet ystävällinen.
Tilanne oli suoraan sanoen kiusallinen. Kuin hän olisi vihainen minulle.
Asiat ottavat aikansa. - Sanoin samaa. Kaikki ymmärtäisivät.
Hän ei malttanut odottaa, että pääsisi pois luotani.
Hänhän pitää asuntolanvalvojastaan. - Niin. Tri Gaileysta.
Se on rohkaisevaa. Nykyään nämä tilanteet osataan varmasti jo käsitellä.
Toivotaan. En haluaisi hänelle omien aikojeni Gordonstounia.
Siellä surua käsiteltiin kylmällä suihkulla ja pitkällä maastomarssilla.
Mitä vikaa siinä on? Ennemmin se kuin karmea hössötys ja paapominen.
Tuossa olemme erilaisia.
Onko hänellä ystäviä koulussa? - Tietysti on. Kysytkin vielä.
Miten niin? Ei sinulla ollut. - Totta.
Kaveripiiri on parasta seuraa hänelle nyt. He pitävät huolen hänestä.
Joskus meidän vanhempien täytyy vain myöntää tappiomme.
Hyvä on. Jutellaan taas pian. - Aivan.
Toimituksia on kaksi. Tämä on koulusta.
Yli 600 poikaa halusi ilmaista osanottonsa.
Sepä ystävällistä.
Tässä taas on kirjeitä joka puolilta maailmaa.
Uskoakseni valtaosa on nuorilta naisilta.
Tiedät, missä olen, jos tarvitset jotain.
William hyvä, emme tunne toisiamme.
Olen kaksi vuotta vanhempi ja eri asuntolasta,
mutta halusin ilmaista osanottoni. Voin vain kuvitella, mitä käyt läpi.
Voit olla varma, että koko B-rakennus on tukenasi.
Andrew Hartley Potts.
Moi, Wills. Otamme kaikki osaa menetyksesi johdosta.
Kaikki ALHG:n pojat ovat tukenasi, jos joskus tarvitset jotain.
Vaikka vain etuoikeutta PlayStationiin tai rajatonta määrää teetä.
Hyvä William. Olet koko vesipoolojoukkueen ajatuksissa.
Odotamme innolla paluutasi, sitten kun olet valmis.
Mieluiten nopeasti, koska Kindersley ei molarina vedä vertoja sinulle.
Hei, William. Olen surullinen menetyksesi johdosta.
Äitini on aina ollut kuningasperheen ja etenkin prinsessa Dianan fani.
Hän sanoi, että Diana oli enkeli. Tiedän, että sinäkin olet.
Laitan kuoreen myös kuvani. Ystävieni mukaan olen tosi nätti...
Hei, William. Olet tosi söpö puvussa ja kravatissa.
Ja olet varmasti tosi seksikäs kruunu päässäsi.
Urheilun ansiosta sinulla on varmasti hyvä kroppa.
Lähetän sinulle suosikkinalleni. Se on minun laillani pehmeä halittava.
Rutista sitä, kun makaat sängyssäsi minua ajatellen. Ehkä se lohduttaa...
Hyvä William. Olit tosi urhea, kun kävelit äitisi arkun perässä.
En saa sitä mielestäni.
Äitini kuoli viime vuonna syöpään, ja ajattelen häntä koko ajan.
Tiedän, miltä sinusta tuntuu. Et ole yksin.
Nämä ihmiset odottavat nähdäkseen kansan prinsessan viimeisellä matkallaan.
Buckinghamin palatsin porteilla kuningasperhe odottaa täsmälleen samaa.
WILL-MANIA
Hyvä lyönti, kamu. - Hyvä.
Anna mennä.
Tri Gailey pyysi sinua työhuoneeseensa, Wales.
Hyvä on. Ota tämä.
Uskon, että kukaan ei vähään aikaan tunnu kyselevän mitään muuta kuin vointiasi.
Koska olen asuntolanvalvojasi, se on itse asiassa minun hommani.
Voin hyvin.
Varmastiko? - Varmasti.
Kysyn vain, koska koululta on pyydetty, että osallistut viralliseen tilaisuuteen.
Kuningatar ja Edinburghin herttua juhlivat tänä vuonna kultahääpäiväänsä.
Kuten voit kuvitella, sitä juhlistetaan monin tilaisuuksin.
Vaadin, että saat oikeuden kieltäytyä.
Ja minulle vakuutettiin, että kaikki ymmärtävät, jos teet niin.
Ei siinä mitään. Osallistun kyllä.
Osallistutko?
Onneksi sinun tarvitsee olla paikalla vain puoli päivää -
alkaen Buckinghamin palatsissa otettavasta virallisesta valokuvasta.
Sitä seuraavat kiitosmessu Westminster Abbeyssa -
sekä lounas Greenwichin Royal Naval Collegessa.
Juttelin tutorisi kanssa. Hän kertoi, että vaadit itseltäsi todella paljon.
Teet pitkiä päiviä kirjastossa ja osallistut ylimääräisiin seminaareihin.
Muuhun keskittyminen auttaa.
Vaimoni sai muutama vuosi sitten huonoja uutisia.
Leukemiadiagnoosin.
Rouva Gailey voi jo paremmin, mutta tuolloin -
kumpikaan meistä ei pystynyt ottamaan takapakkia ja käyttämään hetkeä siihen,
että hidastaisi tahtia ja todella miettisi, mitä on tekeillä.
Oliko vielä jotain muuta?
Ei.
Kolme, kaksi, yksi.
Kiitos.
Kolme, kaksi, yksi.
Kiitos. Kolme, kaksi, yksi.
Hymyile vain, William.
Kolme, kaksi, yksi.
Tämäpä on hulvatonta. - Niinpä.
Tässä.
Jätän väliin. - Täytin kupin samppanjalla.
Haluat kuitenkin.
En ole ollut päivääkään ilman sitä makeista sitten vuoden 1978. Kuvitella!
Ei ole mitään, mitä piparminttu-fondanttimakeinen ei...
Mites koulu? - Paskaa.
Sama täällä.
Kaikki ovat tosi... - Outoja.
Aioin kyllä sanoa "ystävällisiä". - Sehän tässä on outoa.
Se, kuinka ystävällisiä kaikki ovat.
Kunpa kaikki vain palaisivat normaaleiksi.
Isähälytys. Kello kahdessa.
Mennäänkö?
Teidän pitää teeskennellä, että muistatte parit nimet ja kasvot.
Luxemburgin suurherttua Jean on lähemmäs 80. Valkoiset viikset.
Belgialaisten kuningas Albert II. Isot silmälasit ja näyttää pankinjohtajalta.
Puoliso, kuningatar Paola, on vaalea italialainen.
Lyön vaikka vetoa, että hänellä on päässään valtava ja ylivärikäs hattu.
Sitten vielä Norjan kuningas Harald.
Hän on kalju, ja hänen päänsä on munanmuotoinen.
Kuninkaalliset joukot. Eteen vie!
Vastaanotto oli älytön. Kuin pop-tähdellä ikään.
Uskon kyllä. William on todella komea poika.
Perheeni ei oikein tiennyt, mitä ajatella. - Tämä tuntuu äärimmäisen tutulta.
Tarkoitatko Dianaa? - William näyttää häneltä.
Niin näyttää. Ja tämä on tuskallista, koska Will on Dianasta poiketen ujo.
Moinen huomio saa hänet kiusaantumaan. - Ketä ei saisi? Hän tarvitsee tukeasi.
Yritän kyllä, mutta hän ei helpota tehtävää.
Hänen töksähtelevät vastauksensa ovat lähes vihamielisiä.
Nyt ei puhuta siitä, mitä saat häneltä. - En itsekään saanut hääviä esimerkkiä.
Edinburghin herttua oli kaukana kommunikoivasta tai läheisestä isästä,
mikä ei ole yllätys, kun miettii hänen isänsä laiminlyöntejä.
Isät ja pojat eivät tule kovin hyvin toimeen tässä perheessä.
Ja tiedät, mitä mieltä olen siitä.
Se ei ole tekosyy. - Ei todellakaan ole.
Pojat tarvitsevat sinua enemmän kuin koskaan. Ja jos saan sanoa...
Sano vain. - Sinäkin tarvitset heitä.
Millainen mies voi katsoa itseään peilistä tietäen, että on epäonnistunut isänä?
Ehditkö jutella?
Walesin prinssin toimistolta soitettiin. Isäsi haluaisi tavata sinut.
Täälläkö? - Lupasin työhuoneeni käyttöönne.
Ystävänpäivä.
Niin.
Haluaisitko...
Haluaisitko, että hävitän ne?
Kiitos.
Ensi vuonna sitten.
Toivottavasti et jää mistään paitsi.
Halusin vain kysyä, mitä sinulle kuuluu.
Hyvää.
Miten koulussa?
Hyvin.
Entä ystävien kanssa? - Hyvin.
Rikoit kuulemma koulun ennätyksen 50 metrin uinnissa.
Junioreiden ennätyksen. - Hienoa.
Juttelin Harryn kanssa eilen.
Ehdotin, että voisimme käydä yhdessä äitinne haudalla.
Viedä kukkia.
Ehkä tämä tuli liian äkkiä.
Oli minulla muutakin.
Haluaisin teidät mukaani Kanadaan pääsiäisenä.
Yhdistäisimme muutaman virallisen tilaisuuden -
neljän päivän hiihtolomaan Whistlerissä.
Vain me kolme. - Aioin tavata ystäviä.
Reissu tekisi hyvää meille. Perheenä.
Ja sinulle. Sekä Harrylle.
Se oli piinallista. - Yritit edes.
Ja sain saman tien nenilleni. - Hänellä on oikeus siihen.
Mieti, jos puhuisin omalle isälleni siten. - Eri sukupolvi.
Olen aivan ruhjeilla. - Kuuluu työnkuvaan isänä.
Ja isyys on uskoakseni tärkein työ, jota koskaan teet.
Tiedän. - Et muuten tiedä.
Luulet vain tietäväsi. Kerron kyllä, kun asia valkenee sinulle.
Just.
Minulla on kauhea ikävä sinua.
Milloin voimme tavata? - Emme vielä.
Niin. - Se tulisi liian nopeasti.
Yleisen mielipiteen vankila.
Miten sinä jakselet kaiken tämän keskellä? - Älä ainakaan minusta kanna huolta.
Olet ollut kärsivällinen. Todella urhoollinen.
Miten oletkaan kärsinyt tästä, kultaseni. - Voi kyynel minua raukkaa.
Tilanne on poikkeuksellinen.
Jakselen ihan hyvin. - Jutellaan taas huomenna.
Hyvältä näyttää.
Kuten matkasuunnitelmasta näkee,
teille on varattu aikaa myös lepoon.
Kuka italialaismies on?
Massimo Bueno. - Avaa suu.
Tapasimme hänet Highgrovessa, kun... - Anna mennä.
Hänhän on aika hyvä.
Hän on ajan tasalla. Ilmeisesti suunnitelmissa on...
Suunnitelmissa on sijoittaa -
ulkomaille -
heikossa asemassa olevia nuoria.
Prince's Trustista halutaan pääkumppani. - Sepä rohkaisevaa. Mitä...
Mitä maita tähän kuuluisi?
Italia ja Ruotsi ovat mukana hankkeessa, joten oletan...
DIANA RAKASTI SINUA! JA OLISI YLPEÄ SINUSTA!
KANADAN KULLANMURU
Hauska nähdä, teidän korkeutenne. - Kiitos.
Kiitos, teidän korkeutenne. - Kiitos.
Tervetuloa. - Kiitos.
Mitä tämä on? - Anteeksi. En tiennyt.
Tiesitkö sinä tästä? - En.
Walesin prinssi Charles saapui poikiensa Williamin ja Harryn kanssa Vancouveriin.
Vierailu kestää kuusi päivää, ja julkisiin esiintymisiin on varattu kaksi päivää.
Sitten prinssit vetäytyvät hiihtolomalle Whistleriin.
Toimittajana CTV:n Colin Gray.
G&T vai viskiä? - Olut riittää.
Toivotetaan tervetulleiksi...
Terve. Kiva nähdä. - Hei.
Wendy Goodson. Syntynyt Perussa.
Olit ilmavoimissa viisi vuotta. Missä asemassa?
Ilmavoimien rahtipuolella...
Palvelit myös Desert Stormissa.
Tervetuloa. Pelaamassa on myös Matt Sutherland, joka vei juuri vihille...
Äidille.
...lukioaikaisen heilansa. - Hän ei ole enää lukioikäinen.
Äidille.
Hän on varannut virallisia esiintymisiä huomiseksi.
Kuka? - Isä.
Aivan. Kuulinkin jo. Aamulla kuurojenkoulu ja iltapäivällä jokin avaruuskeskus.
Hän vakuutti, että paikka suljetaan, jotta tytöt pysyvät ulkopuolella.
"Ota minut vaimoksesi, William!
Rakastan sinua!" - Haista paska.
Olen vain kateellinen.
Ihmiskunnan historiassa kukaan ei ole kiljunut punatukkaiselle.
Kaupungissa on uusi teinihurmuri.
Pitkä, vaalea ja äitinsä ulkonäön perinyt prinssi William on sensaatio.
Maailma on Will-manian vallassa.
Punasteleva ja kainosti hymyilevä prinssi tuntui välillä nolostuvan parrasvaloista.
Mutta se teki hänestä vain viehättävämmän häntä ympäröineelle tyttöjoukolle.
Hän on ainoa oikea Satuprinssi. - Rakastan häntä.
Hän tervehti ja puristi kättäni. - Kättelin häntä!
Kuun pitää kiertoradalla painovoima,
mikä tarkoittaa, että se on erottamattomasti yhteydessä Maahan.
Tätä suhdetta ei kuitenkaan tule pitää itsestäänselvyytenä,
koska Kuulla vaikuttaa olevan hitaasti kehittyvä oma tahto.
DIANA RAKASTI SINUA!
Voisimme aloittaa helposta Matthew's Traversesta.
Sen jälkeen voimme laskea vähän vaikeamman Saddlen -
tai, jos olemme oikein itsevarmoja, Couloir Extremen,
joka on tämän mukaan "750 metrin mittainen reisiä polttava helvetti."
Couloir siis.
Olen sanonut kaikille, ettei meitä saa häiritä tulevina päivinä.
Tämä on meidän kolmen perheloma.
Meidän pitää vain ensin hoitaa alta yksi lyhyt juttu.
Valokuvaus pienen toimittajajoukon kera. - Ei käy.
Sitten voimme lähteä.
Näin tämä menee. Jos annamme edes jotain, meidät jätetään rauhaan.
Vihaan tätä. - Pyyntö on pieni.
Olen jo tehnyt enemmän kuin mihin suostuin.
Ja olen yrittänyt suojella sinua, mutta tämän kanssa on vain elettävä.
Vihaan sitä.
Vihaan lehdistöä ja väkijoukkoja. Miksi lupaat, että olemme yksin,
ja sysäät meidät sitten eniten vihaamiemme eteen?
Tämä on sietämätöntä, mutta suuttuminen -
ja esiintymisistä kieltäytyminen ei tee meistä yhtään pidetympiä.
Ei minun tarvitse olla pidetympi. Ei minulla ole imago-ongelmaa.
Aika pahasti sanottu.
Hän sanoi koko ajan, että velvollisuudet pitää yhdistää lomaan.
En piittaa.
Oikeasti. Ja hänen pitää kuulla se.
Täällä, William. - Hymyä.
William! - Täällä, teidän korkeutenne.
Katso tänne, William! - Prinssi William!
Käyttikö hän juuri sitä sanaa? Vihata. - Yhä uudestaan.
Lehdistön vihaaminen on asia erikseen. Dianan kohtalon jälkeen se ei ole ihme.
Mutta moinen asenne yleisöön... - Ei sovi tulevalle kruununperijälle.
Kuulkaahan nyt. Meidän on muistettava, että hän on vasta teini.
Teini, joka palasi kouluun heti hautajaisten jälkeen -
ja jolla on vaikeuksia osoittaa tunteitaan äitinsä kuolemasta.
Ketään ei voi pakottaa siihen. - Mutta siihen voi rohkaista.
Vaarana on se, että hän vain sulkee kaiken sisäänsä-
ja kärsii myöhemmin kauheat seuraamukset.
Kyyneleet ja itsesääli ovat aika harvinaisia tässä perheessä.
Eihän kyse ole itsesäälistä, vaan surusta.
Hänen pitää päästää kaikki ulos oman itsensä takia.
Puhuisitko hänelle, äiti? On ehkä helpompi avautua jollekin muulle kuin vanhemmalle.
Hän pitää sinusta kovasti.
Mutta eikö tällaisessa tarvittaisi kaikkein kipeimmin juuri vanhempaa?
RAKAS PHILIP, HYVÄÄ SYNTYMÄPÄIVÄÄ...
ISÄSI
RAKAS ISÄ, KIITOS UUSISTA MAALEISTA...
Yksi paprika, kiitos.
Olepa hyvä.
Mitä sinä ottaisit?
Minulle soitettiin. Kuningatar ja herttua pyysivät sinut kylään sunnuntaina.
Selvä. Kiitos tiedosta.
Mitä sinulle?
Prinssi William, teidän korkeutenne.
Entä mummi ja ukki?
He päättivät jättää meidät kahden.
Tai pikemminkin vaativat, että olemme kahden.
Minustakin näin on paras. - Miksi?
Meidän pitää jutella. - Mistä?
Olet vihainen minulle. - Enhän ole.
Onhan se nyt ilmiselvää. Tunnen sen.
Lehdistö ja kaikki tämä saamasi huomio, jota et ole halunnut...
Ne ovat ehkä suututtaneet sinut, mutta purat turhautumisesi minuun.
Onko se mikään ihme? - Minusta on. Olen täysin neuvoton.
Älä vain tuhahtele. Auta minua ymmärtämään.
Ensinnäkin...
Sinä et koskaan puhu hänestä. Me emme puhu.
Totta. Meidän pitäisi puhua hänestä. Mahdollisimman paljon.
Hänen elämästään ja häneen liittyvistä muistoistamme.
Miksi en haluaisi sitä?
Et halua muistutusta siitä, miten tähän päädyttiin.
Voisikohan nykytilanteemme ja sinun osuutesi välillä olla yhteys?
Et kai vihjaa sitä, mitä luulen?
Tehdäänpä tämä asia selväksi.
Äitisi kuolema oli kauhea tragedia.
Sen aiheutti vastuuton mies, joka joi liikaa,
hyppäsi auton rattiin ja ajoi liian lujaa paetakseen valokuvaajia.
Diana kannusti kuvaajia peräänsä usein. - Miksi hän meni Pariisiin?
Hän päätti siitä. Ja seurastaan. - Niiden ihmisten kanssa.
Ilman kuninkaallista suojelua. - Hän olisi tarvinnut poliisin suojelua.
Mutta hänen olisi pitänyt olla kaukana Fayedeista.
Hän ei ollut turvassa ja luonamme. Se on sinun syytäsi.
Et ollut itse ratissa, mutta ajoit hänet sen kuljettajan armoille,
kun teit hänestä onnettoman.
Kun rakastit toista.
Jos haluat yhdistää nuo asiat,
sinulla on oikeus siihen,
mutta pidän ajatusta järkyttävänä ja todella ilkeänä.
Vastuuni äidistäsi loppui jo kauan ennen kuin hän lähti Pariisiin.
Se onnettomuus ei ollut minun syytäni.
Moisen vihjaaminenkin on pöyristyttävää. - Onko?
On. Halveksun moista syytöstä.
Kaiken muun ohella, mitä halveksut minussa.
En tiedä, mistä puhut. En voisi olla ylpeämpi sinusta.
Olen ylpeä siitä, miten olet suoriutunut kaikesta, miten olet aikuistunut -
ja miten suosittu olet.
Milloin sinä muka olet nauttinut siitä, että muut ovat suosittuja?
Et halua jäädä kenenkään varjoon. - Pötyä.
Totta se on.
Kaikki se nokittelu. Pelit, joita pelasit äidin kanssa.
Lehtijutut. Toistenne otsikoiden varastamiset.
Kumpikin yritti jättää toisen varjoonsa. - Äitisi ei jäänyt varjoon.
Luulet, että olen samanlainen kuin hän. Ja vihaat minua siksi.
Kuuntele, William. Myönnän, että minä...
Tämä on ollut outoa.
Yhtäläisyyksien huomaaminen on ehkä ollut järkyttävää.
Sen, miten yleisö tuntee sinuun yhteyttä -
ja ihailee sinua. Sen, miten saat ihmiset liikuttumaan.
Ja kyllä. Totuttelen siihen yhä, koska minä...
Minä näen hänet sinussa.
Eikä se ole paha asia. Se on todella ihana asia.
Ja moinen on vain luonnollista pojan ja hänen äitinsä kohdalla.
Kuule.
En ole tehnyt kaikkea oikein.
Vanhemmuuden suhteen. Olisipa minulla edes puolet äitisi tunneälystä.
Olen pahoillani, etten ole ollut tilanteen tasalla -
siten kuin olisit halunnut.
Ihmiset eivät vain ymmärrä, että minäkin suren.
Oikeasti.
Puhutko minulle oikeasti omasta surustasi? - Tietysti puhun.
Luuletko, etten ole surun murtama?
Olimme juuri paikanneet välimme äitisi kanssa.
Vai paikanneet välinne?
Missä maailmassa elät?
Hän rakasti sinua yhä ja lähti Etelä-Ranskaan vain siksi,
että pääsi muualle, kun juhlit sen toisen synttäreitä.
Toivottavasti ei haittaa. Tri Gailey päästi minut sisään.
Anteeksi.
Ei näissä mitään hävettävää ole. Onko heillä nimet?
Claudia Schiffer, Cindy Crawford ja Naomi Campbell.
Rita Hayworth, Betty Grable ja Lana Turner olivat minun päivieni julisteissa.
Sanovatko nimet mitään?
Eivät. - Eivät tietenkään.
Tyhmänrohkea siirto. Ryntäsit kimppuun kuin hullu viikinki.
Ja taas! - Voi paska.
Varo sanojasi.
Otetaanko revanssi? - Ei.
Ei tuossa mielentilassa.
Tunteilla ei pidä pelata šakkia.
Mikä mieltäsi painaa?
Perheasiat. - Aivan.
Psykologit ovat aika tasaisesti jakaantuneet niihin,
joiden mielestä lasta ei saisi erottaa perheestään,
ja niihin, joiden mukaan lasta ei voi pelastaa perheeltään kyllin pian.
Ei tämä kaikista johdu. Vain tiedät-kyllä-kenestä.
Niin. Ennen kuin puhumme sinusta ja isästäsi...
Oletan, että kyse on isästäsi.
Puhutaan ensin jostain muusta. Selkäkivuista.
Mistä? - Kärsin niistä ajoittain.
Ja kun ne iskevät, minun on helpoin puhua vain niistä.
Selkä-, niska- tai hartiakivuista. Ei siitä, mikä ne aiheuttaa.
Käsittelemätön viha.
Syyllisyyden tunne.
Tai katkeruus. - En ole katkera hänelle.
Hän on katkera minulle. - En usko, että tuo on totta.
Mutta ehkä olet vihainen isällesi, koska se on hyväksyttävämpää kuin myöntää,
kenelle olet oikeasti vihainen.
Tajusin asian, kun katselin sinua Greenwichissä niiden tyttöjen kanssa.
Ja sitten Torontossa. - Vancouverissa.
Sinusta on tullut yhtäkkiä julkimo. Julkista omaisuutta.
Eikä se ole helppoa.
Vihaan sitä.
Sitä kiljumista, huutamista ja huomiota.
Aivan kuin he luulisivat,
että ulkonäköni takia olen samanlainen.
Et ole lähellekään samanlainen.
Tiedän sen.
Voisitko olla vihainen hänelle siksi, että hän oli kaikkea sitä, mitä sinä et ole?
Hän viihtyi valokeilassa ja oli itsevarma ihailevan väkijoukon edessä.
Nyt luulet, että sinun pitää olla sellainen.
Vihaan sitä.
Voisitko olla vihainen hänelle myös siitä,
että hän jätti sinut?
Ja jätti sinulle sen perinnön.
Paitsi että eihän poika voi olla vihainen äidilleen.
Etenkään jos suree tätä -
ja kaipaa tätä mahdottomasti.
Siksi purat kaiken johonkuhun muuhun.
Ja syytät häntä siitä, että äitisi on poissa.
Isäsi on varmasti syyttänyt asiasta itseään sata kertaa.
Kuten me kaikki.
Mutta vika ei ole meidän.
Eikä isäsi.
Jonain päivänä, kun olet itse isä -
ja poikasi katsoo sinua murhanhimoisesti rukoillessasi häneltä anteeksiantoa -
samalla tavalla kuin isäsi rukoilee sitä sinulta -
ja kuin minä olen häpeällisen harvoin rukoillut sitä häneltä...
Ehkä muistat tämän keskustelun silloin.
Menehän siitä.
Onko isäni työhuoneessaan? - Puutarhassa.
Kiitos.
Hei, isä.
Willy.
Mikä sinut tänne toi?
Etkö ole koulussa?
Tekstitys: Miia Mattila