Köszönöm.
Kérsz egy kis müzlit?
Isteni.
Szeretem ezt a dalt.
Te nem szereted?
Biztos, hogy készen állsz erre?
Beszéltem a felügyelő tanároddal,
és javasoltam, hogy egy ideig lehetnél bejárós diák.
Miért?
Csak amíg kicsit könnyebb lesz minden.
Lakhatnál velem a Highgrove-ban.
Jól vagyok.
Vagy nagyival a Windsorban.
Nyilván te döntöd el. Csak szeretném, ha a saját tempódban haladnál.
Ez a tempóm.
Szeretném, ha mihamarabb visszaállna minden.
Uram!
Hogy van, Vilmos?
Jó látni önt.
- Örülünk, hogy újra itt van. - Köszönöm, uram!
Halló?
Hogy ment?
Kedves vagy.
Őszintén szólva kissé kínos volt.
Mintha haragudna rám valamiért.
Adj neki időt!
Én is ezt mondtam neki.
Mindenki megértené, de...
alig várta, hogy visszamehessen és megszabaduljon tőlem.
- Azt mondtad, kedveli a felügyelő tanárt. - Igen, dr. Gailey-t.
Ez biztató.
Manapság már biztos jobban kezelik az ilyen helyzeteket.
Reméljük! Utálnám, ha a régi Gordonstounban lenne most.
Náluk a gyásztanácsadás egyenlő egy hideg zuhannyal és egy gyalogtúrával.
Mi a baj ezzel?
Jobb, mintha ajnároznak és szörnyű felhajtást csapnak.
Igen. Hát, ebben különbözünk.
Vannak barátai a suliban?
Persze. Micsoda kérdés!
Miért? Neked nem voltak.
Igaz.
Jobb most neki a barátai között.
Ők majd gondját viselik.
Néha szülőként be kell ismernünk a vereséget.
- Jól van. Majd beszélünk. - Rendben.
Két csomag érkezett. Ez az iskolától jött.
Több mint 600 fiú szeretett volna részvétet nyilvánítani.
Ez nagyon kedves.
Ebben pedig levelek vannak a világ minden tájáról.
Azt hiszem, főleg fiatal hölgyektől.
Ha szüksége van bármire, tudja, hol talál.
Kedves Vilmos! Nem ismerjük egymást.
Két évvel feletted járok egy másik házba,
de szerettem volna kifejezni az együttérzésem.
Elképzelni sem tudom, min mész keresztül.
Biztos lehetsz benne, hogy a B épületben mindenki melletted áll.
Andrew Hartley Potts.
Kedves Vili!
Fogadd őszinte részvétünket!
Tudd, hogy számíthatsz ránk az ALHG-ben,
ha szükséged lenne bármire,
például lecsaphatsz a PlayStationre és végtelen mennyiségű teával várunk.
Kedves Vilmos! A vízilabdacsapat minden tagja gondol rád,
és alig várjuk, hogy visszatérj, amint készen állsz.
Reméljük, minél előbb, mert Kindersley a nyomodba sem ér kapusként.
Kedves Vilmos!
Szörnyen sajnálom, hogy ekkora veszteség ért.
Édesanyám mindig is imádta a királyi családot,
különösen Diana hercegnét.
Szerinte egy angyal volt, és tudom, hogy te is az vagy.
Küldtem egy képet magamról. A barátaim szerint szép vagyok.
Kedves Vilmos!
Nagyon cuki vagy öltönyben és nyakkendőben.
Biztos nagyon szexi leszel királyként, koronával a fejeden.
Mivel rengeteget sportolsz, lefogadom, hogy gyönyörű a tested.
Elküldtem a kedvenc macimat.
Puha és ölelni való, akárcsak én.
Szorítsd magadhoz esténként az ágyban, és gondolj rám!
Remélem, vigaszt tud nyújtani.
Kedves Vilmos! Olyan bátor vagy, hogy végigkísérted édesanyád koporsóját.
Folyton ez jár a fejemben.
Anyukám tavaly halt meg rákban,
és minden percben rá gondolok.
Tudom, mit érzel.
Nem vagy egyedül.
Ők mind szeretnék követni
a nép hercegnőjének utolsó útját.
A királyi család a Buckingham-palota kapujában
pontosan ugyanerre vár.
A KORONA
VILMOS-MÁNIA
- Üsd vissza! - Szép volt.
Gyerünk!
Vili, dr. Gailey vár az irodájában.
Oké. Fogd meg!
Egy darabig talán úgy fogja érezni,
mintha mindenki folyton azt kérdezgetné, hogy van.
De a felügyelő tanáraként...
nekem tényleg ez a dolgom.
Jól vagyok.
- Biztos? - Igen, uram.
Csak azért kérdezem, mert szeretnék,
ha részt venne egy hivatalos rendezvényen.
A királynő és Edinburgh hercege
idén ünneplik az aranylakodalmukat.
Ahogy sejtheti, számtalan megemlékezést fognak tartani.
Ragaszkodtam hozzá, hogy nemet mondhasson.
Megnyugtattak, hogy mindenki tökéletesen megértené, ha így tenne.
Nem gond, ott leszek.
Biztos?
A jó hír, hogy csak fél napig lesz szükségük önre.
Először lesz...
egy hivatalos fotózás a Buckingham-palotában,
egy hálaadó istentisztelet a Westminster-apátságban,
majd ebéd Greenwichben, a Királyi Haditengerészeti Akadémián.
Nézze, beszéltem a tutorával.
Szerinte ön túlhajszolja magát.
Sokáig tanul a könyvtárban.
Extra szakkörmegbeszélések.
A figyelemelterelés segít.
Pár évvel ezelőtt a feleségem rossz hírt kapott.
Leukémiás lett.
Mrs. Gailey már jobban van.
De akkoriban
egyikünk sem engedte meg magának, hogy visszavegyen,
és egy pillanatra...
lelassítson...
és feldolgozza, hogy mi történik.
Van még más is, amiről beszélni akart velem?
Nincs.
Három, kettő, egy.
Köszönöm!
Három, kettő, egy.
Uram, köszönöm! Három, kettő, egy.
Vilmos, mosolyogj, drágám!
Három, kettő, egy.
- Nagyon vad a buli. - Igen.
Tessék!
- Nem, kösz. - Pezsgőt töltöttem bele.
Gyerünk! Te is akarod.
Egy napom sem telt el 1978 óta mentás cukorka nélkül. Képzelje csak el!
Semmi sem fogható a krémes, borsmentás fondantos...
Milyen a suli?
Szar.
Dettó.
- Mindenki annyira... - Fura.
Azt akartam mondani, hogy kedves.
Épp ez a fura.
Hogy mennyire kedves mindenki.
Alig várom, hogy újra mindenki normálisan viselkedjen.
Apariadó. Két óránál.
Jól van. Mehetünk?
Lesz pár fontos név és arc. Tegyetek úgy, mintha emlékeznétek rájuk, ha odajönnek.
János luxemburgi nagyherceg, a hetvenes évei végén, fehér bajusszal.
II. Albert, a belgák királya,
hatalmas szemüvegben, bankigazgatónak néz ki.
A felesége, Paula királyné, szőke, olasz,
és lefogadom, hogy hatalmas, rikítóan színes kalapban lesz.
És Harald norvég király.
Kopasz és tojás alakú a feje.
Királyi sereg!
Fegyverrel tisztelegj!
Kész téboly volt. Mintha egy popsztár érkezne.
Nem lep meg.
Nagyon jóképű fiú.
A családom nem igazán tudta mire vélni a dolgot.
Az embernek határozottan déjà vu-je van az egésztől.
Dianára gondolsz?
Vilmos bámulatosan hasonlít az anyjára.
Igen.
Fáj végignézni ezt,
mert Dianával ellentétben Vilmos egy szégyenlős fiú,
és kényelmetlen számára ez a figyelem.
Kinek ne lenne az?
Szüksége van a támogatásodra.
Igyekszem, de nem könnyíti meg.
Mostanában alig lehet szóra bírni és szinte már ellenséges.
Nem az a lényeg, hogy ő milyen.
És azt sem mondanám, hogy én jó példát láttam.
Edinburgh hercege nem volt a legbeszédesebb
és legszeretetteljesebb apa.
Ami a saját apja nevelési stílusát elnézve nem meglepő.
Attól tartok, a családunk nem remekel az apa-fiú kapcsolatokban.
Tudod, mi a véleményem erről.
Ez nem mentség.
Egyáltalán nem.
A fiúknak óriási szükségük van most rád. És ha megjegyezhetem...
- Halljuk! - Neked is rájuk.
Milyen férfi tud úgy tükörbe nézni,
ha kudarcot vallott apaként?
Beszélhetnénk?
Hívtak a walesi herceg irodájából.
Az édesapja szeretné meglátogatni.
Itt?
Felajánlottam az irodámat.
Valentin-nap.
Igen.
Szeretné...
ha megszabadulnék tőlük?
Köszönöm!
Talán majd jövőre.
Uram!
Remélem, nem maradsz ki emiatt semmiből.
Csak tudni akartam,
hogy vagy.
Jól.
Hogy megy a suli?
Jól.
Barátok?
Megvannak.
Hallom, megdöntötted az iskolai rekordot 50 méteres gyorsúszásban.
A junior rekordot.
Gratulálok!
Tegnap beszéltem Henrikkel, és...
felvetettem, hogy talán jót tenne nekünk, ha kimennénk anya sírjához.
Vihetnénk rá virágot.
Talán még korai.
Van még valami.
Szeretném, ha mindketten elkísérnétek Kanadába húsvétkor.
Arra gondoltam, összeköthetnénk pár hivatalos programot
egy négynapos síeléssel Whistlerben.
Csak mi hárman.
Úgy volt, hogy barátokkal találkozom.
Szerintem jót tesz majd nekünk.
Családként.
És neked.
És Henriknek.
Kínszenvedés volt.
- Legalább megpróbáltad. - Igen, és nem kért belőle.
Joga van hozzá.
Mi lett volna, ha így beszélek apámmal?
Más generáció.
Teljesen le vagyok sújtva.
Ez mind része az apaságnak,
aminél szerintem nem nagyon van fontosabb feladatod az életben.
Tudom.
Nem, nem tudod.
Azt hiszed, tudod, de nem. Én tudni fogom, ha már tudod, és majd szólok.
Rendben.
Istenem, de hiányzol!
Mikor láthatlak?
Még nem.
- Igen. - Korai lenne.
Igen.
A közvélemény börtöne.
Hogy viseled ezt az egészet? Jól vagy?
Miattam tényleg nem kéne aggódnod.
Olyan türelmes vagy.
Olyan gáláns.
Mennyit szenvedtél ezalatt, szegény kedvesem!
Brühühü, szegény én!
Ez most egy kivételes helyzet.
Jól vagyok.
Holnap beszélünk.
Rendben, ez jónak tűnik.
Igen, láthatja a dokumentumokban, az útitervben,
hogy beiktattunk önöknek kisebb pihenőket is.
Ki az olasz férfi?
- Massimo Bueno. - Nagyra tátsd!
- Találkoztunk vele a Highgrove-ban... - Gyerünk!
Elég jó a fickó, nem?
Szerintem nagyon képben van, és úgy tűnik, terveznek egy...
programot, amelyben állásokat biztosítanának...
külföldön...
hátrányos helyzetű fiataloknak.
A Prince's Trust lenne a fő partnerük.
Ez biztató. Melyik...
Melyik országokra gondoltak?
Közös kezdeményezés Olaszországgal és Svédországgal, így feltételezem...
DIANA NAGYON SZERETETT ÉS BÜSZKE LENNE RÁD!
KANADA IMÁDOTTJA
- Nagyon örvendek, fenség! - Köszönöm szépen!
- Köszönöm, fenség! - Köszönöm!
- Isten hozta! - Köszönöm!
- Mi ez? - Sajnálom, fogalmam sem volt.
- Ön tudott erről? - Nem.
Károly walesi herceg és fiai, Vilmos és Henrik hercegek
megérkeztek Vancouverbe, és hat napot töltenek Brit Columbiában.
Több nyilvános szereplésük is lesz a következő két napban,
mielőtt visszavonulnak Whistlerbe síelni.
Colin Gray tudósítása a CTV-től.
Gin-tonik vagy whiskey?
Jó lesz a sör.
Üdvözöljük a mai játékosainkat!
- Hogy vagy? - Helló!
- Örvendek! - Helló!
Wendy Goodson, Peruban született.
És öt éve a légierő tagja. Milyen minőségben?
- Rakományszállítás. - Igen.
És részt vett a Sivatagi Viharban.
Üdv a műsorban! A játékostársa Matt Sutherland, aki most nősült meg.
Anyára!
- A gimis szerelmét vette el? - Igen.
De már nem gimibe jár.
Anyára!
Leszervezett nekünk holnapra pár hivatalos látogatást.
- Kicsoda? - Apa.
Igen, hallottam. Reggel a siketek iskolája.
Aztán délután körbevezetnek valamiféle űrközpontban.
Biztosított róla, hogy lezárják a helyet. Hogy távol tartsák a lányokat.
„Vegyél feleségül, Vilmos! Szeretlek!”
Kapd be!
Csak féltékeny vagyok.
Az emberiség történetében még senki sem sikoltozott egy vörös hajú után.
Új tini szívtipró van a városban.
Magas, szőke, és örökölte az anyja szép vonásait.
Vilmos herceg hivatalosan is szenzáció.
A világon eluralkodott a Vilmos-mánia.
Az elpirulásból és szelíd mosolyából
néha úgy tűnt, mintha a herceget zavarba ejtené a rivaldafény.
De a nevét kiáltozó seregnyi lány számára
ettől csak még vonzóbbá vált.
- Ő az igazi szőke herceg! - Imádom!
Üdvözölt, aztán kezet fogott velem.
Kezet fogtam vele!
A holdat gravitációs erők tartják pályáján,
ami azt jelenti, hogy elválaszthatatlanul kapcsolódik a Földhöz.
De ezt nem szabad természetesnek vennünk,
mert igazából a holdnak igenis van egy fortyogó saját akarata...
DIANA NAGYON SZERETETT TÉGED!
Gondoltam, kezdhetnénk a Mathew's Traverse nevű könnyebb pályán,
aztán vagy lejövünk a Saddle-ön, ami egy kicsit trükkösebb,
vagy ha nagyon elemünkben érezzük magunkat,
itt a Couloir Extreme,
amit csak a 800 méteres combgyilkos pokolként emlegetnek.
Ez az!
Nyert a Couloir.
Szóltam mindenkinek, hogy a következő pár napban ne zavarjanak.
Csak mi hárman, együtt. Családi nyaralás.
De van még egy rövid dolog,
amit előbb le kell tudnunk.
Fotózás néhány meghívott újságíróval.
Nem.
Aztán indulhatunk.
Vili, ez így működik. Adunk nekik valamit, cserébe békén hagynak.
- Tudod, hogy gyűlölöm. - Ez semmiség.
Így is ezerszer több, mint amibe belementem.
Próbáltalak megvédeni tőle, amennyire lehet,
de ez olyasmi, amivel meg kell tanulnunk együtt élni.
De gyűlölöm ezt.
Gyűlölöm a sajtót. Gyűlölöm a tömeget. Miért mondtad, hogy magunk leszünk,
ha aztán ki kell állnunk azok elé, akiket gyűlölünk?
Tudom. Elviselhetetlen. De azzal, hogy feldühíted magad,
és nem jelensz meg, pedig várnak, nem fogod megkedveltetni magad.
Nem nekem kell megkedveltetnem magam. Nem az én imázsommal van gond.
Ez elég durva volt.
Szólt, hogy össze kell kötnünk a nyaralást hivatalos teendőkkel.
Nem érdekel.
Ez az igazság. Hallania kell.
Nézzen ide, Vilmos!
Mosolyogjon, uram!
- Vilmos! - Ide nézzen, fenség!
- Vilmos! - Ide, Vilmos!
- Vilmos herceg! - Vilmos!
Ezt a szót használta? „Gyűlölet”?
Újra és újra.
Gyűlölni a sajtót egy dolog.
Az anyjával történtek után ki hibáztatná?
De így viselkedni a polgárokkal...
Nem épp ideális egy leendő trónörökösnél.
Azért azt ne feledjük, hogy egy kamaszról beszélünk.
Igen, aki rögtön visszament az iskolába a temetés után,
és nehezen fejezi ki az anyja halálával kapcsolatos érzéseit.
Az ilyesmit nem lehet erőltetni.
De bátorítani lehet rá.
Fennáll a veszély, hogy egyszerűen
elnyomja az egészet,
ami később szörnyű következményekkel járna.
A könnyek és az önsajnálat nem igazán jellemző erre a családra.
De ez most nem önsajnálat, nem igaz? Hanem gyász.
És ki kell adnia magából, a saját érdekében.
Beszélsz vele, anya?
Néha könnyebb, ha nem a szülő próbálkozik.
Tudod, mennyire szeret téged.
De nem pont ilyenkor van a legnagyobb szükség egy szülőre?
KEDVES FÜLÖP!
ÉDESAPÁD
DRÁGA APA!
KÁROLY
- Kaphatnék egy paprikát? - Igen.
Tessék!
Mit kérsz?
Kaptam egy telefonhívást.
A királynő és Edinburgh hercege meghívták vasárnapra teázni.
Rendben. Köszönöm!
Krumplit?
Mit adhatok?
Uram!
Vilmos herceg, királyi fenség.
Nagyi és nagyapa?
Úgy döntöttek, ránk hagyják.
Pontosabban azt mondták, ez a mi dolgunk.
Egyetértettem, hogy jobb így.
Miért?
- Mert beszélnünk kell. - Miről?
Haragszol rám.
Nem haragszom.
Ugyan már, egyértelmű. Érzem.
A sajtó és az újonnan támadt, nem kívánt figyelem, amit kapsz,
talán felzaklatott,
de rám irányult az összes frusztrációd.
És ez meglepő?
Számomra az, igen.
Igazából tanácstalan vagyok.
Nem elég a gúnyos mosoly!
Segíts megérteni!
Először is, te...
sosem beszélsz róla. Sosem beszélünk róla.
Egyetértek, beszélnünk kellene róla. Minél többet.
Az életéről,
az emlékeinkről.
Miért hiszed, hogy nem akarom?
Mert nem szereted, ha emlékeztetnek rá, hogyan jutottunk idáig.
Szerinted neked nem volt szereped a jelenlegi helyzet kialakulásában?
Remélem, nem arra célzol, amire gondolok.
Tisztázzunk valamit!
Édesanyád halála egy szörnyű tragédia,
amit egy felelőtlen férfi okozott, aki túl sokat ivott,
majd beült a volán mögé és túl gyorsan hajtott,
a fotósok elől menekülve.
Tudjuk, hogy édesanyád gyakran kérte ezt.
De miért volt Párizsban?
- Ő döntött így. - Azzal a férfival?
- Az ő döntése volt. - Királyi védelem nélkül!
Nem rajtam múlt. Mindig mondtam, hogy járjon rendőri védelemmel.
Semmi keresnivalója nem volt Fayedék közelében!
Velünk kellett volna lennie, biztonságban. A te hibád, hogy nem így volt.
Nem te vezetted az autót, de te hajszoltad ezeknek az embereknek a karjaiba.
Mert boldogtalanná tetted.
Mert mást szerettél.
Ha szeretnéd azt hinni, hogy ezek összefüggnek,
jogodban áll, de...
számomra ez nagyon felkavaró és mélységesen bántó.
Az érte vállalt felelősségem jóval azelőtt véget ért, hogy Párizsba ment.
A baleset nem az én hibám volt, semmilyen szempontból.
És felháborító, hogy egyáltalán ez felmerül.
Valóban?
Igen.
Sérelmezem ezt a vádat.
Minden mással együtt, amit sérelmezel velem kapcsolatban?
Nem tudom, miről beszélsz. Nem is lehetnék rád büszkébb.
Büszke vagy arra, ahogyan most helyt állsz, hogy egyre érettebb vagy,
a népszerűségedre.
Mióta élvezed mások népszerűségét?
- Nem bírod, ha háttérbe szorítanak. - Badarság!
Pedig így van.
A folyamatos játszmák anyával, hogy felülkerekedjetek egymáson.
Sztorik a sajtóban. Folyamatos harc a címlapokért.
- Próbáltátok felülmúlni egymást. - Anyukádat senki sem múlhatta felül.
Azt hiszed, olyan vagyok, mint ő. És utálsz ezért.
Vilmos, nézd, bevallom...
Tényleg furcsa érzés.
Sőt, nyugtalanító látni a hasonlóságokat.
Ahogy...
a tömeg kapcsolódik hozzád,
imád téged, ahogyan megmozgatsz bennük valamit.
És igen, belátom, még hozzá kell szoknom, mert...
tényleg látom benned őt.
De ez nem rossz dolog. Sőt, igazából csodálatos.
És ez természetes
egy anya és a fia esetében.
Nézd, én...
tudom, hogy sokat hibáztam.
Melyik szülő nem?
Bár fele annyi lenne az érzelmi intelligenciám, mint anyádnak!
És sajnálom, hogy nem voltam
a helyzet magaslatán,
úgy, ahogy te szeretted volna, de...
az emberek nem értik, hogy én is gyászolok.
Tényleg?
Gyászolsz. Te beszélsz nekem a gyászról?
Igen, persze.
Azt hiszed, én nem vagyok összetörve?
Anyukáddal épp rendeztük a félreértéseinket.
Rendeztétek a félreértéseket?
Te melyik bolygón élsz?
Még mindig szeretett, és csak azért ment Dél-Franciaországba, hogy ne legyen ott,
amikor szülinapi partit rendezel a másik nőnek.
Remélem, nem bánod. Dr. Gailey engedett be.
Sajnálom.
Nincs miért szégyenkezned.
Van nevük is?
Ők itt Claudia Schiffer, Cindy Crawford és Naomi Campbell.
Az én időmben Rita Hayworth, Betty Grable és Lana Turner voltak.
Hallottál már róluk?
- Nem. - Persze hogy nem.
Ez vakmerő lépés volt.
Megrohamoztál, mint valami őrjöngő viking.
- És megint. - A francba!
Vigyázz a szádra!
Visszavágó?
Nem.
Nem, amíg ilyen állapotban vagy.
Nem szabad érzelmektől túlfűtötten sakkozni.
Szóval mi a baj?
A család.
Ó, a család!
A pszichológusok fele úgy gondolja,
hogy egy gyermeket sosem szabad elszakítani a családjától,
a másik felük pedig úgy, hogy minél előbb megmenekül tőlük, annál jobb.
Nem az egész családdal van baj.
Csak tudod, kivel.
Igen, nos,
mielőtt beszélgetnénk rólad és apádról...
Feltételezem, apádra célzol.
Előbb szeretnék másról beszélni.
A hátfájásról.
- Tessék? - Időnként kínoz.
És amikor előjön, könnyebbnek érzem így nevezni.
Hátfájás, nyakfájás vagy vállfájás.
Ahelyett, hogy kimondanám, mi okozza.
Elnyomott düh.
Bűntudat.
Vagy harag.
Nem haragszom rá.
Ő haragszik rám.
Dehogy. Ha ez számít, szerintem ez egyáltalán nem igaz.
De talán azért haragszol apádra,
mert elfogadhatóbb, mint beismerni,
hogy valójában kire vagy dühös.
Akkor merült fel bennem, amikor láttalak Greenwichben azzal a sok lánnyal.
Aztán Torontóban.
Vancouverben.
Hirtelen közszereplővé váltál. Közkinccsé.
És ez nem könnyű.
Gyűlölöm.
A sikítozást, a kiabálást és a folyamatos felhajtást.
Mintha azt hinnék, hogy azért...
mert hasonlítok rá, olyan is vagyok.
Cseppet sem vagy olyan, mint ő.
Én tudom.
Lehetséges, hogy dühös vagy rá,
mert olyan volt, amilyen te nem tudsz lenni?
Élvezte a reflektorfényt.
Magabiztos volt a rajongó tömegek előtt,
és most úgy érzed, neked is annak kellene lenned.
De gyűlölöm.
És lehetséges, hogy amiatt is dühös vagy rá...
mert itt hagyott?
És rád hagyta ezt az örökséget?
Leszámítva, hogy egy fiú mégis hogyan lehetne dühös az anyjára?
Főleg, miközben épp gyászolja őt.
És rettenetesen hiányzik neki.
Szóval valaki máson vezeted le.
Őt okolod azért,
hogy édesanyád elment.
Biztos vagyok benne, hogy ezzel ő is százszor megvádolta már magát.
Mint mindannyian.
De nem a mi hibánk.
És nem az ő hibája.
És egy nap,
amikor apa leszel,
és a saját fiad gyilkos szemekkel néz rád,
és esedezel a bocsánatáért,
ahogy apád most esedezik a bocsánatodért,
és ahogy én is
esedeztem az ő bocsánatáért, bár szégyenszemre túl kevésszer,
nos...
jusson eszedbe ez a beszélgetés!
Menj csak!
- Apám a dolgozószobájában van? - A kertben, uram.
Köszönöm!
Szia, apa!
Vili!
Mit keresel itt, kisöreg?
Azt hittem, iskolában vagy.
A feliratot fordította: Kiss Orsolya