Co tyhle?
Ne.
Je ti patnáct, ne padesát.
Tyhle se mi líbí.
Na vánočním večírku musíš trochu zářit.
Taky ti zvýrazní postavu.
- To se bude klukům líbit. - Mami.
PROSINEC 1996
Nevzpomeneš si, kde parkujeme?
- Ne. - Že jsme vůbec jezdily do Londýna...
Koukej.
Díky. Veselé Vánoce.
Bože můj, to je princezna Diana.
Díky. Veselé Vánoce.
Víte co? Dejte nám jich ještě pár. Jsme skoro na suchu.
Diano, můžu prosím taky jeden?
Mockrát děkujeme.
Tady máš libru.
Dej mi víc.
Tady máte.
- Veselé Vánoce. - Tady.
- Promiň. - Běž.
Jdou na dračku.
- Prosím. - To je od tebe šlechetné.
Jak se jmenuješ?
- Catherine. - Stačí Kate.
- Poděkuj Kate. - Jo.
Děkujeme.
Veselé Vánoce.
Jdeme.
Někdo na tebe zjevně udělal dojem.
Vypadá mile.
Má hezkou tvář.
Tu zdědil po mamince.
WILLIAM ROZENÝ KRÁL
A má hezký oči.
No,
nikdy nevíš.
Mami, vždyť je to princ.
No a?
Tvůj otec byl taky nedosažitelný, když jsem ho poznala.
Pro mě jako řadovou letušku.
Holčičku s vozíčkem.
Jeho babička se přátelila s královninou tetou.
Otec byl pilotem RAF a létal s princem Philipem.
Připadala jsem si jako ta největší klikařka.
Pak jsem ale založila rodinný podnik
a byla jsem tak úspěšná, že otec opustil svoji práci
a šel pracovat na plný úvazek ke mně.
Tenkrát mi došlo, že je to možná naopak.
Že měl kliku on se mnou.
Nikdy se nepodceňuj.
Vždycky si říkej, že neexistuje nic, co bys nezvládla.
KORUNA
O TŘI ROKY POZDĚJI
Kreténi. Jeden vedle druhýho.
Lidskej odpad.
Jo.
Neboj, brácho.
Budu ti krýt záda.
Vše nejlepší k narozeninám.
Děkuji.
Do tohoto okamžiku platila dohoda, že vám tisk nebude zasahovat do soukromí.
Nemáte obavy, že se to s dovršením 18 let změní?
Doufám, že ne.
Ahoj! Dáš si čaj?
Moc ráda.
Pevně doufám, že mi poskytnutí tohoto rozhovoru a souhlas s natáčením
zajistí podobnou svobodu i na univerzitě.
Líbilo se vám na Etonu?
- Líbilo. - Co vám bude nejvíc chybět?
Já.
- Bude vám Harry chybět? - Samozřejmě.
Je to můj bratr.
A teď tedy univerzita.
Snad ano.
Už jste se rozhodl, kam půjdete? Prý uvažujete o Edinburghu.
Ano.
Za předpokladu, že složím zkoušky.
Složí. Je to šprt.
Jak podle vás budete vycházet s ostatními studenty?
Obzvlášť s těmi, kteří jsou proti monarchii.
Nechá jim stít hlavy.
Prostě bych si to tam chtěl užít.
S děvčaty?
Jak ten zájem ustojíte?
Já myslím, že toho budu mít dost i bez děvčat.
Od otce, prince z Walesu. Přeje hodně štěstí u zkoušek.
Maturanti ze zeměpisu, váš čas vypršel.
Dopište větu a odložte pera.
Položte prosím záznamové archy na levý okraj lavice,
ať je můžeme sesbírat.
Už je tu i babička.
Tak začněme.
Ať už je tam cokoliv, jsme na tebe moc pyšní.
Houbelec.
Bereme jen samé jedničky.
Philipe.
- Tak dobře. - Dělej.
Tak co?
To je výraz radosti?
Nenapínej nás.
Trojka z biologie.
- Výborně. - Z čeho?
Z biologie, maminko.
Zeměpis za jedna.
Znamenitě.
Hlavička.
- Z čeho? - Řekněte to někdo.
Ze zeměpisu, babičko.
To je snad první a jediná jednička v této rodině.
- Dvojka z dějin umění. - Výborně.
- Z čeho? - Zastřelte ji někdo.
- Z dějin umění. - Z čeho?
Z dějin prdění.
- Výborně, Williame. Máš to. - Bravo.
- Dobrá práce. - Něco pro tebe.
Brzo vyletíš z hnízda. A nehody se občas dějí.
- Jednou mi poděkujete. - Co je to?
Proboha, Harry, nedávej jí...
Co je to? Kokina?
Kondom.
Lze jej vkládat i do úst.
- Dej to sem. - Myslím to dobře.
- Co? - Co?
Čekáme na tiskovku s princem Williamem.
Dnes by měl oznámit, na kterou univerzitu se po Etonu chystá.
Tak jo. Dobře.
Kdyby byl problém...
Jasně.
Gratulujeme. Jak se cítí hrdý otec?
Mám obrovskou radost.
Už jste se rozhodl, kam půjdete, Williame?
Měl jsem to štěstí a splnil jsem podmínky mé původní volby.
Bude to St. Andrews.
Takže ne Edinburgh?
Ne, uvažoval jsem o něm, ale St. Andrews je blíž k Balmoralu
a má skvělý studijní program.
Těšíte se na adaptační týden?
Víte, dost jsem o tom přemýšlel a probíral jsem to i s otcem
a dospěli jsme k závěru, že bych si měl dát rok volna.
Aby si tříbil charakter.
St. Andrews na něj samozřejmě počká, až se vrátí domů.
Už víte, jak ten rok strávíte?
Chci jet do Belize na kurz přežití.
Pak do Chile s Raleighovou mezinárodní expedicí,
kde budu pomáhat ve škole,
a do Botswany a do Keni, kde budu bydlet v nosorožčí rezervaci.
A pak teprve do St. Andrews.
Hodný kluk.
Ne!
Jo!
ST. ANDREWS, SKOTSKO
Velmi mě těší. Mockrát děkuji.
Těší mě. Omlouvám se za ten rámus.
Těší mě.
Ahoj.
Vy tady studujete?
Tak teď by měli rodiče vyklidit prostor, ať můžou vypuknout divoké večírky.
S tamtím za zadkem si nejspíš moc večírků neužiju.
Určitě se nechá přemluvit, aby občas přimhouřil oči.
Nic jsem neřekl.
Zlom vaz.
Pár provozních věcí, než začneme.
Všichni byste měli mít přístup k informacím na webovém portálu.
V prvním semestru budeme probírat umění středověku a renesance do roku 1600.
Budete-li si chtít vyměňovat knihy nebo jiné materiály,
zde je seznam všech vašich spolužáků
s e-mailovými adresami a telefonními čísly.
Vaše hodnocení bude ze 40 procent založeno na semestrálním rozboru díla...
Ahoj, moc mě těší.
- Podepsal bys mi fotku? - Jasně.
Vydrž, jen si to odložím.
Tady to je. A teď už musím vážně...
Díky.
Prosím. Rád jsem vás poznal.
Mějte se.
Ví někdo, co to je?
Madona z Ognissanti.
Správně.
Trůnící Madona.
Mnozí ji považují za první významný renesanční obraz.
Dokáže v divákovi probudit emoce.
Jak toho podle vás Giotto dosáhl?
Maloval své postavy věrně a realisticky?
Přesně tak.
Giotto byl jedním z prvních západoevropských malířů,
který maloval postavy trojrozměrně.
Co dneska večer?
- Pivo? Golf? - Jo.
- Nejlíp obojí zároveň. - Jo.
- Tak už jdi. - Držte mi palce.
Jsem pro.
- Všema deseti. - Já bych se...
Promiňte, Vaše Výsosti...
- Neříkej mi tak. - Promiň.
Mohl by ses mi podepsat? Je to pro babičku.
Je velkou fanynkou královské rodiny.
- Jasně. - Díky.
Dík.
Aspoň u babiček válíš, Wille.
Pánové, tak za tuhle bych dal...
Já si nejdřív všechno...
- Nazdárek. - Ahoj.
To musíme přečíst?
Mám její číslo.
Takhle rychle?
Klobouk dolů. Máš můj respekt.
Chodím s ní na seminář. Dostal jsem ho automaticky.
To je nuda.
Korunovali jsme ji na top číču kampusu.
Samozřejmě ne doslova.
- To je vaše parketa. - Jasně.
Jak že se jmenuje?
- Kate. - Překrásná Kate.
- Bez Kate nemůžeš bejt. - To je dobrý.
Jo.
Její máti má nějakou eventovou agenturu, ale předtím bývala letuškou.
Tak co tvůj studentskej život?
Rozkoukávám se.
Je tam někdo známej?
Fergus Boyd, Oli Chadwyck-Healey, Charlie Nelson.
I někdo, kdo nechodil na Eton?
Co holky?
Ano, jsou tady i holky.
I nějaký
šukézní?
Jsi normální?
Spíš jestli ty jsi normální, ty frigidní magore.
Univerzita je hlavně o sexu.
S knížkama.
Odvaž se trochu.
Zploď pár levobočků, nabourej nástupnickou linii.
Nebo
do sebe naházej pár houbiček a porvi se s místní chátrou.
To je jedno. Hlavně mi ale slib, že nebudeš takovej...
- Jakej? - Upjatej.
Prudérní.
Zodpovědnej a nudnej.
Jestli chceš, aby tě brali jako ostatní, tak se musíš chovat jako ostatní.
Čeho se tak bojíš?
Rozjeď to.
Už budu muset jít, ale...
zase se ozvu.
Pojďte. Jdeme.
- To byl úsměv? - Co?
- Usmála se, když nás míjela? - Neviděl jsem.
Jste k ničemu. Máte vidět všechno.
Já dávám pozor jen na vrahy a únosce.
Tohle je důležitější. Přidejte.
Kristepane.
- Vaše nová přítelkyně, Williame? - Panebože.
- Nechte nás. - Odpal. Co je ti do toho, úchyle?
Pojď. Jdeme.
- To je vaše holka? - Zdrháme.
- A ještě menu. Díky moc. - Děkujeme.
Dělejte!
Lola Airdale-Cavendish-Kincaidová.
Co?
Je z tak nóbl rodiny, že má tři jména.
Když chceš sbalit prince, musíš mít modrou krev.
Mám jablko, sendvič s okurkou a sýrem a vodu.
- Tři libry patnáct. - Jo.
Prosím.
- Ahoj. - Ahoj.
Promiňte, pomůžete mi najít pár knih?
Pro seminární práci?
Ano. Dějiny umění.
Konkrétně hledám...
Seznam četby.
Tady.
Takže.
Essays in the Study of Sienese Painting.
Půjčeno.
The Frescoes in Siena’s Palazzo Pubblico.
Svazek první.
Nic.
Sienese Quattrocento Painting určitě není.
Je mi líto. Máte smůlu.
Předběhla vás slečna Middletonová.
Díky.
Tak tady to všechno je.
- Ahoj. - Čau.
- Vlastně zrovna končím. - Super.
Ale slíbila jsem je někomu jinýmu.
- A ta je asi taky někomu slíbila. - Jasně.
Ale můžu ti půjčit svý poznámky. A esej, co jsem teď dopsala.
Není to nic moc, ale nějaký fakta tam jsou.
Dík.
- Napiš, až budeš hotový. - Jasně.
Nebo mi to pošli dírou ve stropu.
Bydlím přímo nad tebou.
Aha, to kvůli tobě nemůžu spát.
Kvůli spolubydlící.
Buď v klidu. Ani já kvůli ní nespím.
Jo.
Vím, že bydlíš pod náma, protože k nám přišli hledat štěnice.
Řekla jsem jim, že kdybych tě chtěla dostat, udělala bych to v Chile.
Na Raleighově mezinárodní expedici.
- Tys tam byla taky? - Jo, minuli jsme se o týden.
Vážně?
To byl...
Byl to záhul, co?
- To jo. - Jo.
Prosekávat se pralesem.
Jo.
Jak jsi to zvládla?
Dobře, myslím. Se svou spolehlivou mačetou.
Jo.
Určitě na výbornou.
Vypadáš jako někdo, kdo vyniká úplně ve všem.
Někteří do mě vkládají velké naděje. Nechci je zklamat.
Tobě asi nemusím říkat, jaký to je.
- Jo. - Ahoj.
Nazdar.
Ahoj.
Promiň. Lola, Kate.
- Čau. - Ahoj.
Zrovna jsme probírali...
Jak Kate ve všem vyniká. Slyšela jsem.
Lola je taky výjimečná osoba.
V jaký oblasti? Kromě doslýchavosti.
V divadle. Věnuje se herectví.
Teď mluvíš za mě. „To je Lola, moje břichomluvecká loutka.“
A v čem seš výjimečná ty, Kate?
Zrovna jsme se bavili o naší expedici v Jižní Americe.
Takže mluvíš i za ni?
Byli jsme na několikatýdenní túře a museli si vystačit s denními příděly.
Ráno jsme se koupali v ledové vodě.
Otužilec a dobrodruh?
Děsná zábava.
To jsem o tobě nevěděla.
Moc dlouho spolu nechodíme.
Tak ty seš dobrodruh.
- Náhodou jsem. - Zajímavý.
Mně jsi říkal, že tě baví filmy a politika.
Já...
Dobrodruhy nesmí bavit filmy a politika?
Mně to přijde spíš jako oxymóron.
Taky rád flirtuješ, když se zrovna nedívám.
- Koketuješ s jinýma. - Cože?
Máme spolu seminář.
- Bavili jsme se o eseji. - A o výjimečné Kate.
- Mohl by ses mi podepsat? - Nemohl. My si tady povídáme.
Jdi pryč.
- Prosím. - Dobře.
Fíha.
Co?
- To bylo... - Hodně hysterický.
Chovala se přátelsky.
Skákat někomu do řeči není zrovna přátelské.
- Je to neslušné. - Jasně.
- Musím jít. - Já taky.
Ty to nechápeš. V jednom kuse mě někdo otravuje.
Netušíš, jaký to je, když tě furt někdo nahání.
Fakt?
Myslíš, že na nás nikdo neciví, nesjíždí nás pohledem, nehodnotí?
Zkus si být holkou.
Hezkou holkou.
Jakoukoliv.
Nebo aspoň normálním smrtelníkem.
A nesuď ženskou jen podle vzhledu.
Sakr...
Můžu ti to...
Dnes přejdeme k dalšímu tématu, k mecenášství.
K systému, který podporoval umění v městských státech,
ve Florencii, Benátkách,
a k podmínkám, za kterých se tento systém rozvinul.
Na začátku si probereme některé významné patrony umění
působící v 15. století ve Florencii.
Strana dvě.
Rodina Medicejů.
Ta městu zároveň vládla.
Mezi malíři, které tato rodina zaměstnávala...
- Nejdu. - Jak jako nejdeš?
Budu s kámošema na chatě v Balmoralu.
S pravýma kámošema. My jsme vzduch?
Nemůžeš nejít.
Divokej víkend je vstupní rituál. Všichni jdou.
Nonstop nalejvárna, největší pěnová bitva na zeměkouli.
Na masakrování zvířat a statkářů budeš mít celej život.
- Nebo co to tam děláte. - S pravýma kámošema.
Kdy budeš mít druhou šanci tohle zažít?
Je to kvůli Lole?
Ne. Vůbec ne. S tou je konec.
Nebo Kate?
Oli říkal, že ses před ní v knihovně ztrapnil.
- Díky. - A doteď tě to štve.
Nemůžeme změnit téma, prosím?
Fajn.
Zkontroluj, jestli je prázdná.
Pamatuješ, jak mi Jezevec líznul pěšinu a šel rovnou do mě?
Normálně se do mě pustil.
- Díky. - Užijte si to.
Jsi v pohodě?
- Co? - Jsi v pohodě? Nechceš se najíst?
- Ne... - To ti pomůže.
- Nic mi není. - Dej si vodu, Willie.
Jsem v poho.
Nemám žízeň. Co se sakra...
Jak to tam vypadá?
Nerad to říkám, ale přicházíš o hodně.
Mimo jiný taky proto, že Kate všichni obletují, když tu nejsi.
Hned je mi líp.
Díky, kámo.
Musíš se jí dvořit, až se vrátíš.
A být tebou si pospíším.
Ujíždí ti vlak, kámo.
Jak je na Balmoralu?
Dobrý.
Ujde to. Dneska jsme byli lovit.
Teď už jsme zpátky a...
Hele...
Dělej, Chade.
Musím jít.
Brnknu ti později. Tak čau.
Tento týden
byl pro hvězdné obyvatele domu Velkého bratra extrémně náročný.
A dnes večer známe konečně vítěze.
Jack Dee je oficiálně nejpopulárnější celebritou v zemi.
- Wille, zachraň nás! - Pojď mi helfnout!
Walesi, pomoz mi.
Ahoj.
Ne.
A ty?
Promiň, Kate?
Z toho alkoholu?
Kate, měla bys chvilku?
Omlouvám se.
Chtěl jsem se ti omluvit.
Za to, jak jsem se choval.
V knihovně.
Byla to trapná situace.
Ještě trapnější než tato.
Promiň.
Rupert, William.
- Ahoj. Finchie. - Ahoj.
Ujelo mi to. Choval jsem se jako idiot.
Díky.
Snad si to u Loly vyžehlíš.
To těžko.
U tý jsem jako dobrodruh skončil.
- Jo. - Jo.
Tak jdeme?
Jo, uvidíme se na přednášce.
Těšilo mě.
Nápodobně.
Ahoj.
Povídej, jak je na univerzitě.
Spousta báječných večírků?
Pár večírků bylo. Ale nic moc zajímavého.
Určitě máš nové přátele.
Jen pár.
Je to tam docela malé a zapadlé.
A semináře?
Dřív mě dějiny umění bavily, ale teď v tom nějak nevidím smysl.
- To je smutné. - Jo.
Jeho oblíbená kočka si našla pravýho chlapa.
Proto teď sám sebe lituje.
Ale to je smůla.
- Díky. - Chudáčku Williame.
Ale no tak.
To přejde. Doufám, že neuvažuješ o odchodu.
Možná by pomohlo změnit obor.
Co dalšího tě ve škole bavilo?
Zeměpis.
No vida. Tam třeba nebudeš tolik bloudit.
Přesně tak.
Aspoň se naučí orientovat.
Důležité jsou ovšem tyto čokoládky.
Ťuky ťuk.
Babi.
- Promiň mi ten brajgl. - Jdu se zeptat, jestli je vše v pořádku.
Vyznělo to, jako by to na univerzitě nešlo úplně hladce.
Ne.
Jestli je pravda, co říká Harry, že se trápíš kvůli
srdečním záležitostem...
Jak jinak to mám říct?
- Randění. - Ach tak.
To slovo neznám. My jsme to nedělali.
Někoho jsme potkali a prostě jsme se vzali.
V mém případě svatba rozhodně nehrozí.
A randění vlastně taky ne. Zpackal jsem to.
A o jiném kvítí nechceš ani slyšet.
Ani o tom, že to máš zkusit znovu.
Tím bychom se dostali k dalšímu slovu, které neznáš.
Ke stalkingu.
Tak to náhodou znám.
Nepřestávej věřit.
Jsem přesvědčená, že co je ti souzeno, tě nakonec nemine.
On se o to postará.
Dobrý?
- Jo. A ty? - Jo, těším se.
- Ahoj, zlatíčko. - Ahoj, tati. Jak se máš?
- Rád tě vidím. Pojďte dál. - Ahoj, Jamesi.
- Rupert. - Ruperte, moc mě těší. Pojď dál.
- Ahoj, já jsem Rupert. - Jo, dobrý.
- Ahoj, zlato. - Rupert. Těší mě.
- Veselé Vánoce. - Krásné Vánoce, drahoušku.
Mami, to je Rupert.
- Rupert. Těší mě. - Ruperte.
Byl jsem od bláta a bůhví od čeho ještě
a v žaludku jsem měl tak půl litru páchnoucí břečky z řeky.
Bože. Ale byl jste nejlepší hráč, ne?
Jak se vůbec říká někomu, kdo si dá tři vlastňáky?
- To nevím. - Blbec?
Ano, děkuju.
- James je vycházející hvězdička. - To věřím.
- Měl teď skvělou sezonu. - Vážně?
Dal čtyři auty na 20 přeběhů.
Ale jdi mi.
Copak to tu hrajete?
Právě jsi přišel k velmi napínavé hře Jenga.
- Skočím si na cígo. - Přijdu za tebou.
Harry? Kam jdeš?
Provětrat se.
Zůstaň tady.
- Co se děje? - Chci, abys zůstal s rodinou.
Ale proč?
Jsem tvůj otec. Nediskutuj se mnou.
Jasně. Když se ti to hodí.
Harry.
- Vaše rodina je moc milá. - Bavil ses?
- Jo, bylo to fajn. - Táta si rád povídá o kriketu.
Tak pa.
Vypadá mile.
Myslíš?
Velmi mile.
Má vůbec nějakou chybu?
Je zdvořilý. A hezký.
Je to vážné?
Proč se mě na to všichni ptáte?
Catherine?
Tak je to vážné?
Docela jo.
Pokud nemáš nic proti.
Jasně že ne.
Proč bych měla?
Protože pro mě máš vyhlídnutýho někoho jinýho.
No tak.
Vždycky sis mě představovala s Williamem.
Chtěla jsem jít hned po škole s kamarády na Edinburskou univerzitu.
Tys navrhovala, abych si dala rok volna a pak šla do St. Andrews.
Bez kamarádů.
- To nebyla náhoda. - Jistěže byla.
A byla náhoda i to, žes mě posílala na kurz umění do Florencie,
kam měl odjet i William?
A na expedici do Chile, kam nakonec odjel?
Myslela jsem, že mi poděkuješ.
Říkalas, že se ti líbí.
Ale vyrostla jsem z toho.
Ty sis něco umanula a odmítáš s tím přestat.
Nemyslela jsem to zle.
- Fakt? - Víš, co si myslím?
Že jsi výjimečná.
A taky že ten chudák kluk potřebuje hodnou a normální holku.
Neznáš ho.
Co když William není ten pravý? Tebe nezajímá, co chci já?
Jestli chceš Finchieho, klidně si s ním buď.
Hlavně s ním ale nechoď jen kvůli tomu, abys mi něco dokázala.
Pojď sem.
Zvlášť když se mi doneslo,
že je William nešťastný.
A že chce odejít ze školy.
V pohodě?
Čau.
Dík.
Neuděláš to.
Co?
Neodejdeš.
Zatím nevím.
Nepleť se do mýho rajónu.
V týhle rodině jsou průsery moje doména, ne tvoje.
Vrať se do St. Andrews.
Aspoň kvůli mně. Potřebuju...
smysl života.
Musím zlobit, abys ty vypadal
poslušně.
Co řešíš s otcem?
Dozvěděl se o tom hulení.
Začal vyšilovat. Prý by mě mohli i vyhodit ze školy.
Chce, abych šel do léčebny.
Strávit den se závislýma.
Cože?
Řekl jsem mu, ať nepřehání.
Blábolil něco o svědomí a zodpovědnosti.
Pěkně děkuju.
Teď to bude ve všech novinách.
Zas budu vypadat jako ztracenej případ.
Budou říkat: „Od té doby, co mu umřela máma...“
Jinak to ale funguje skvěle.
Tahle rodina druhýho prince nepotřebuje.
Možná pro pobavení.
Nesmím být normální ani úspěšný, protože bych tě mohl zastínit.
Mohl bych z toho udělat frašku.
Proto je Willy hvězda a Harry černá ovce.
Willy je svatej, Harry hříšník. Willy spořádanej, Harry ztracenej.
Do léčebny, ty vole.
Dokážeš si představit, co by lidi dělali, kdyby tam poslal tebe?
To by byl pomalu konec světa.
Ode mě se to tak nějak čeká.
Průsery.
Ty prostě k Harrymu patří.
1 PŘIJATÁ ZPRÁVA
OTVÍRÁM ZPRÁVU
PROSÍM, NEODCHÁZEJ Z UNIVERZITY. KATE
Překlad titulků: Irena Křiváková