De har præstevielsen kl. 11:00
efterfulgt af frokost med generalsekretæren,
så jeg tænker sorte sko med lav hæl.
De passer også fint til første møde efter morgenmaden.
Som er?
Hertugen af Edinburgh, hofmarskalen og hertugen af Norfolk.
Det er sandt. Fandt vi ud af, hvad det drejer sig om?
Det sagde de ikke.
Det varsler aldrig godt.
Godmorgen. Klokken er ni, og her er dagens overskrifter.
Det er snart to år siden, britiske og amerikanske tropper invaderede Irak.
Dengang var årsagen til invasionen,
at Saddam Hussein havde samlet et anseeligt antal masseødelæggelsesvåben.
Nu ytrer FN's generalsekretær åbent...
Det er latterligt.
...ulovligt,
og IAEA er ikke blevet bedt om fornyede inspektioner.
Gift dig med mig.
I stedet ser Irak-komitéen nu på sagen om masseødelæggelsesvåben.
Jeg frier ikke, for det kræver min mors tilladelse,
men jeg ved, at jeg mere end noget andet i verden vil være gift med dig.
...kemiske, biologiske og atomvåben er stadig ikke fundet.
Mange, der før har støttet krigen, spørger nu...
Det er en kæmpe katastrofe.
...statsministerens påstand om,
at Saddams ikkeeksisterende våben kan affyres inden for 45 minutter.
Den skotske livgarde vil være der og Coldstream-garden...
På en platform nær højalteret.
- Godmorgen, de herrer. - Godmorgen.
Deres Majestæt.
Formålet med dette møde er, og det er nu ikke noget, vi frygter...
Sig det nu bare, David.
Vi vil se nærmere på planerne for Operation London Bridge.
- Det er kodenavnet for Deres begravelse. - Vi ved, hvad det er, Edward.
Er det nødvendigt? Lægerne har lige undersøgt mig.
Og jeg er kun...
- 80. - Ja, ja. Ikke helt endnu.
Men om få måneder.
Det er blot fornuftigt og for god ordens skyld.
I kan jo starte med hertugen.
Han er ældre end mig, og mænd dør statistisk set før kvinder.
Det er sandt, og derfor har vi planlagt min i årevis.
Operation Forth Bridge.
- Det må du ikke sige. - Hvorfor?
Det er jo trist.
Nej! Jeg finder det meget stimulerende.
Det vil du måske også.
Det vækker overraskende tanker, ikke sandt, Edward?
Jo. Og med Deres tilladelse kunne vi måske starte?
Vi har brugt salig kong George VI's begravelse som skabelon.
Vi ville indkalde omtrent 6.000 fra vores militær til selve optoget.
En parade med alle tre militærgrenes deltagelse
sammen med repræsentanter fra 15 andre Commonwealth-lande.
Vognen vil blive trukket af dronningens egen livgarde.
De vil, som kutymen byder, marchere med 75 skridt i minuttet...
BLAIR ER EN LØGNER!
KRIG ER INGEN LØSNING
IKKE FLERE LØGNE
Hvad sker der?
Statsministeren kører ud nu.
Krigsforbryder!
Krigsmager!
Kan du huske, da han kom til magten, og folket jublede på gader og stræder.
Nu vil de stille ham for en rigsret for hans forbrydelser.
Og nu er Tony Blair så en løgner.
Man erindrer atter, at en statsministers karriere er grum, brutal og kort.
Han trækker sig ikke med sine ambitioner om at være
Labours første statsminister, der vinder tre embedsperioder.
Sådan er det.
Når først man har smagt magten, vil man aldrig afstå den.
Tror du det?
Man vil bare klamre sig til den for evigt.
Ja, men det var ikke det, du ville tale med mig om i dag.
Nej.
Jeg vil bede om noget, jeg skulle have bedt om for 30 år siden.
Nemlig din velsignelse
til at ægte Camilla.
Det kan da næppe overraske dig.
Hun og jeg har været forelskede i 30 år.
Og hun har hver dag i alle 30 år været tapper.
Havde det tapre så ikke været at stoppe, da du giftede dig med Diana?
Det gjorde hun.
Camilla bærer ingen skyld for det. Hun ville værne om sit ægteskab.
Men gjorde det ikke?
- Hendes mand forlod hende. - Og hvorfor mon?
Fordi han, så vidt jeg ved, havde fået nok af at læse om hendes utroskab i aviserne.
Vi to ved, Andrew ikke er uskyldig og selv gentagne gange var utro.
Kan vi være enige om, at det ikke er "tappert"?
I årevis er Camilla blevet dømt og bagvasket,
men hun har aldrig nogensinde brokket sig.
Dét er tappert.
I stedet forholdt hun sig tavs og var loyal over for dig og kronen.
Uden at blive takket for det.
- Takket? - Ja, takket.
Ikke bare for sin diskretion, men også for at elske
og gøre tronarvingen lykkelig.
Det er da i alles interesse.
Hvad laver han dog?
Planlægger sin begravelse.
Det der skal være hans rustvogn.
Du har altid sagt, du kun magter dit hverv,
fordi far var ved din side.
At han er din styrke og støtte.
Camilla er min styrke.
Og min styrke.
Jeg magter intet uden hende.
Lad mig tænke over det,
søge råd...
...og give dig et svar snart.
Tak.
Det går da nok.
- I har nu første udkast til London Bridge. - Du altforbarmende!
Ja, planen er stadig omfattende,
men den bliver reduceret i takt med Deres præferencer.
Som er en stille højtidelighed i Skotland, helt diskret og ganske kort.
Det er forståeligt, men dette er begravelsen af,
hvad vi mener vil være den længst siddende monark.
Folk vil hylde Deres vælde og markere enden på en æra.
Ikke blot her, men i hele verden.
Derfor vil jeg starte med de logiske følger alt efter, hvor...
Tilgiv mig. Alt efter, hvor dødsfaldet sker.
Om det sker i udlandet eller her i Storbritannien...
Jeg vil bestræbe mig på noget lokalt.
Mange tak.
Første kapitel handler om Deres dødsfald i udlandet.
Jeg henviser til side 10.
Skal I med til Harry Meades fødselsdag?
- Helt sikkert. - Hvornår?
I næste uge.
- Hold da kæft! - Det bliver godt. Der kommer 250.
- Udklædning... - Den slags hader jeg.
Man lejer et kostume, der stinker af andres sved.
Royale røvhul.
Bare kald min bror festens midtpunkt.
Hvad er temaet?
- Narrøve! - Kolonier og indfødte.
Også ret gustent.
De kunne dårligt have valgt et værre emne.
Du er sådan et dydsmønster. Den slags sagde du aldrig før uni.
- Nu siger jeg det. - Kliché.
- Jeg er færdig. Drop det så, lorteidioter! - Kom nu.
Sigter godt, men rammer fandeme skidt.
Fuck jer. Fuck de rige.
- Ram ham nu. - Vent.
- Han gør det. - Vent.
Kys min bare! Det er fandeme...
- Røvhul! - Helt ærligt!
Smukt.
Deres Kongelige Højheder.
Jeg har lige talt med dronningens privatsekretær.
- Kommer De ned? - Det er skidt, når de kommer i flok.
Ja.
Deres Majestæt.
Kære biskopper.
Jeg bad Dem komme i dag,
fordi prinsen af Wales har bedt om tilladelse til at ægte mrs. Parker Bowles.
Og den vil jeg gerne give ham.
Det står som den engelske kirkes overhoved helt i Deres ret.
Men det er ikke enkelt.
- Og måske ikke populært? - Hvorfor?
Ser nationalsynoden ikke mildere på fraskiltes nye ægteskaber?
Det stemmer, men mange her i landet mener stadig,
at forholdet mellem prinsen af Wales og mrs. Parker Bowles
var årsagen til, at et royalt ægteskab forliste.
Kirken bør nok finde det godtgjort,
at tilladelse til det nye ægteskab ikke de facto billiger tidligere utroskab.
Fremstår statskirken som havende velsignet ægteskabet,
kan det splitte det anglikanske kirkefællesskab.
Et forslag kunne være...
Her hører jeg gerne ærkebiskoppen af Canterburys mening...
Kan prinsen og mrs. Parker Bowles vælge en borgerlig vielse
efterfulgt af kirkens velsignelse?
Skal de giftes på rådhuset?
I kirkens øjne er ingen vielse mere rigtig end nogen anden vielse.
Det handler jo om signalerne. Hvordan det ser ud.
En betingelse for velsignelsen kunne være en form for bod.
Nemlig. En anerkendelse af de fejl, parret har begået.
Kirkeceremonien kunne omfatte en angersbøn,
hvor parret sammen med menigheden beder om tilgivelse for fortidens...
...synder.
Det har altid trøstet mig,
at Gud ikke bliver ved med at være vred, men holder af at vise godhed.
Uanset den kortsigtede risiko, ægteskabet udgør i forhold til kirkens integritet,
forestiller man sig her, at det er bedre, end hvis jeg døde...
Det sker jo en skønne dag.
Skal min arving da indtage tronen,
mens han lever i synd?
Hallo!
- Goddag. - Goddag.
Kongelige Højheder, majestæten er klar nu.
Kom, Harry.
Harry!
Farmor.
Tak, fordi I er kommet.
Jeg trænger til frisk luft.
Bliver I knotne, hvis jeg foreslår, vi går en tur?
- Jeg vil tale om jeres elskede far. - Hvad har han nu gjort?
Han har intet gjort.
Men han vil gøre noget.
Hvad ville I to sige,
hvis han gifter sig?
Jeg vidste det.
- Kan de ikke fortsætte som nu? - Nej, for en dag er Charles konge.
Det endte skidt, sidst vi havde en ugift konge på tronen.
- Men hvorfor... - William.
Vi foretrækker begge at tænke på ham sammen med mor.
- Og alt andet ... føles... - Forkert. Helt forkert.
Men sådan er realiteterne.
Og hun gør ham jo glad.
Gør hun?
Det er godt for os, at han er glad og rolig.
- Og det er i sidste ende godt for... - Godt for...?
Han bliver jo som sagt konge, ikke? En skønne dag.
Jo.
Og så klapper han måske endelig i om det hele.
Så...
Siger I to ja?
Ja.
Tak.
Jeg ville ikke velsigne noget, I ikke ville velsigne.
Udmærket.
Ja?
Ja, naturligvis.
- Det er dronningen. - Deres Kongelige Højhed.
Ja, stil hende igennem, tak.
Mor.
- Tænk, at du gav efter. - Nej, jeg er bare realistisk.
Det er nyt ikke at sige, hvad du føler.
- Sådan er det at være realist. - Du falder til patten, hvad?
Jeg prøver at være voksen.
Den slags har du ikke forstand på.
Tillykke.
Tak.
Tak, mor.
Det er gjort.
Skat...
- Hvordan gik det med drengene i dag? - Fint.
- Sikken lettelse. - De støttede idéen om ægteskabet.
Omend ikke helt godvilligt.
- Harry var mere imod end William. - Det overrasker mig ikke.
Jeg er bekymret for Harry.
Det er vi alle.
En tur i hæren ville være godt for ham.
Er alt okay?
Det tror jeg.
Men som du selv sagde,
vækker al den snak om min begravelse visse tanker.
Er der noget, du vil tale om?
Ikke endnu.
Så vil jeg sige
godnat.
Godnat.
Vent.
Tak.
Deres Majestæt.
- De ville tale med mig. - Ja.
De ved vel, hvor meget alle værdsætter Deres smukke musik hver dag?
Jeg tør godt sige, at jeg nogle gange om morgenen føler mig...
Men alt er bedre, når De spiller.
Mange tak.
De er ved at planlægge min begravelse.
For god ordens skyld.
Jeg er ved at vælge musikken og ville høre,
om De har et forslag til noget på sækkepiben?
Der er en række sørgesange skrevet for faldne soldater.
Jeg tænker på "I Will Go Home to Kintail".
-"Lord Lovat's Lament". - Men er der en, De især holder af?
- Mig personligt? - Ja, Dem.
Der er...
Der er en...
...jeg holder meget af.
"Sleep Dearie Sleep".
Vil De spille den?
Lige nu?
- Hvorfor ikke? - Indenfor?
Det larmer så nederdrægtigt.
Det er ikke larm i mine ører.
Soldat, gå til ro
På dit ydmyge leje af strå
Der er trangt
Og ganske uden pragt
Men det er dog bedre
End intet at have
Sov
Min egen
Sov nu
KOSTUMEUDLEJNING ALT TIL FESTLIGE LEJLIGHEDER
Ta-da! Så er vi her!
Hvad med astronaut?
- Eller cowboy? - Nej, han er alt for velopdragen.
- Eller nar. - Jeg vil være løve.
-"Løvernes Konge". - Ha, ha.
Jeg vil være... Hvad med Biggles?
- Det skal jo være kolonier. - Will.
Tyskland var et imperium, ikke? Hvad med det her?
Måske, men dæk hagekorset til.
Hold da op. Han bliver ikke nazist af at have tøjet på.
- Er det ikke joken? - Hvad med brudekjolen til dig?
Lad bare være. Du har da tænkt på det.
- Tak, Harry. Meget diskret. - Din bror...
- Hvor er Guy? - Hov, du har...
- Du er så fin. - Vær hilset!
Hvad fanden?
- Hvem har taget min ganja? - Hold da fest!
Det er min farmor.
Hej, snuttebasser!
Så er dronningen her!
Hej! Hvad så?
- Er alt okay? - Ja.
Det er helt vildt.
Farmor, hvad laver du?
Hvad jeg laver? Skæg og ballade, du!
- Der er et band. - Der er band og...
Hvad laver du?
Guy.
- Han er fræk. - Går han på scenen?
Undskyld mig! Undskyld.
Ja! Sig noget, Guy.
Fuck.
- Har du en mobil? - Ja, jeg har.
Godmorgen.
PRINS HARRY KRITISERET FOR HAGEKORS
NAZI-HARRY
Satans også.
NAZI-KOSTUME VÆKKER VREDE
Harry dog.
Åh gud.
Fuck!
Fuck.
Satans også.
Jeg lavede ballade i skolen.
Min kostlærer måtte tit straffe mig.
Med seks slag.
Alle begår i ungdommens kådhed fejl.
Men sjældent så eklatant som her.
Et armbind med hagekors to uger før mindedagen for holocaust.
Landet holder nu meget af Harry.
En undskyldning efterfulgt af
en periode præget af anger bør føre til tilgivelse.
Giver De også Dem selv det råd med Irak?
Vi er nok enige om, at det ikke går fremragende dér.
Jeg håber, de demokratiske valg, der afholdes sidst på måneden,
er starten på en exit-strategi,
så vi kan lukke det kapitel og komme videre.
Exit-strategi.
Undskyld?
Det emne er meget oppe i tiden.
Den skal der igennem.
Nej, den skal...
Ja, sådan. Tak. Jeg tror, jeg kan huske det. Tak.
Den skal gennem...
Tak.
Sådan.
Hvorfor vil den ikke?
Den skal under her.
Den vil ikke.
Sådan. Lige her...
Hold op.
Nej.
Jo!
Bingo!
Det var godt.
LILIBET OG MARGARET ROSE
Undskyld?
Der har vi dig.
- Ja, jeg er her stadig. - Skipper du morgenmaden?
- Jeg er ikke sulten. - Det ligner dig ikke.
- Hvordan havde Harry det? - Han var lidt stille.
Hans far satte ham som straf til at muge ud hos svinene.
Det virker lidt gammeldags.
Jeg er enig.
Harry var letsindig at tage til den fest iført det antræk,
men han var også enormt uheldig, at en gæst gik til pressen på den måde.
Ja.
Jeg skældte udlejningsselskabet hæder og ære fra.
Hvorfor det?
Hvad skal der til, før I forstår det?
Skal jeg klappe stavelserne?
Uniformen var ikke korrekt.
Det tyske Afrikakorps bar ikke hagekors.
Det understregede jeg over for Sandhursts øverstbefalende,
der var helt enige i, at hændelsen ikke koster Harry pladsen officersskolen.
- Det var godt. - Det ville være vanvid at forbyde det.
Og det ville blot forværre det egentlige problem.
- Og hvad er det? - At han mangler et formål.
Grundet manglede opdragelse fra forældrenes side.
Ja.
Vil du sige noget, før jeg går?
Om hvad?
Begravelsen...
De tanker, den vækker?
Nej.
Ellers tak.
Jamen så er jeg gået.
Pligten kalder.
Din kujon. Hvorfor sagde du det ikke bare?
Det, du har tænkt på, siden du begyndte at planlægge begravelsen?
Faktisk siden 50-årsjubilæet.
Hvor træt... Nej, ikke bare træt.
Hvor udmattet, alting gør dig.
Ja.
Du er klar til at hvile.
Og han ser også pludselig klar ud.
Hvem?
Charles.
Nå, ham.
Ja.
Det er sket før. Dronning Wilhelmina af Nederlandene var 68,
da hun veg pladsen for sin datter. Charlotte af Luxembourg var i 60'erne.
Nederlandene og Luxembourg er "cykel-monarkier" og ikke det samme.
Vel er det det samme, og en stor succes i begge tilfælde.
Du har regeret i over 50 år.
- Længere end nogen dronning. - Husk dronning Victoria.
Hvor effektiv var hun til sidst?
Gigtplaget, blind, svækket og syg. Stuvet af vejen på Isle of Wight.
- Du fylder snart 80. - Og alle minder mig om det.
Næsten 20 år efter kvinders pensionsalder.
- Stop nu. - Det er det, jeg mener.
Du kan stoppe nu.
Du har altid været kronen mest loyal.
Også på bekostning af din rolle som mor.
At abdicere ... er det rigtige at gøre.
Som dronning og som mor.
Deres Majestæt.
Alle er nået til enighed om en bryllupsdato.
Den 9. april på rådhuset i Windsor.
Og vi mente, at da De er kirkens overhoved,
og da kirkens position er, at et ægteskab er for livet,
ville det være forkert, hvis De selv kom til ceremonien.
Idéen er, at De kan se med på TV.
Så kan De slutte Dem til højtideligheden i St. Georges kapel.
Og deltage i receptionen på Windsor.
Er statsministeren inviteret til receptionen?
Ja.
- Og oppositionslederen? - Ja.
Og ærkebiskoppen af Canterbury?
Ja.
Og vil jeg få lejlighed til at sige et par ord?
Det vil uden tvivl glæde alle. Skal jeg gøre et udkast klar?
Det er ikke nødvendigt. Jeg skriver selv noget.
Det var alt. Tak, Robin.
Du var med på vognen og idéen om kostumet i butikken.
- Men nu er du så moralsk. - Sikkert.
Du falder mig i ryggen. Er du ikke en kende hyklerisk nu?
- Jeg kan ikke lide dig mere. - Og jeg kan ikke lide dig.
Nu holder I to op med at skændes!
Hvordan gik middagen?
Det hele var desværre ret ubehageligt.
- Drengene var oppe at toppes. - Sådan er drenge jo.
Må jeg bede om én ting? At I ikke spolerer min bryllupsdag.
Jeg har ventet så længe.
Ja, men du så det ikke. De var hæslige mod hinanden.
Ondskabsfulde og væmmelige.
De er unge. Følelserne går højt.
Det er forståeligt med alt, de har oplevet.
Vil de mon bebrejde mig og give mig skylden for, hvordan de er blevet?
Du er deres far, så du er jo ansvarlig.
For at gøre det godt.
Efter i morgen bliver de to gode igen.
Det håber jeg.
- Hvordan har du det? - Mig?
Jeg har det fint.
Min søster overtalte mig til selvbruner, så nu lugter jeg af våd hund.
Har du fået kolde fødder?
Slet ikke.
Jeg er helt med.
På det hele?
På alt, hvad det indebærer at være gift med dig.
Det finder du måske ud af, før du havde forestillet dig det.
Hvad skal det betyde?
Jeg hører, at dronningen vil holde en tale til receptionen bagefter.
En tale, som ingen har set, og som hun selv har skrevet.
Det føles, som om hun planlægger noget stort.
Min far mødtes med Anne for at høre, hvad hun troede, der stod,
men hun ved lige så lidt som os andre.
Anne ringede til Andrew, der tog på ridetur med dronningen,
men du ved, hvordan Andrew er. Han fandt ikke ud af noget.
Ville hun have, rygterne skulle svirre, fik hun det, som hun ville.
Lad nu være med at tænke på det.
Ja.
Tænk på drengene i stedet.
Tak, min egen.
Her.
Det var en sær middag.
Ja.
Når han overkompenserer sådan...
"Det bliver nyt og spændende for os alle."
Bræk.
For et par år siden var jeg blevet stiktosset.
Nu er jeg ligeglad.
Farmor vil holde tale til brylluppet.
Vil du vide, hvad jeg har hørt?
At hun vil benytte lejligheden til at sige, at hun abdicerer.
- Efter 50 år på tronen. - Det gør hun ikke.
Hvorfor gøre det på fars store dag?
Fordi det er det, han ønsker sig mest?
- Ja, det er det. - Han hungrer efter det.
For ham og for Camilla.
Gør hun det, så husk, hvad det betyder.
At du er den næste.
- Så bliver du William den... - Femte.
Bedre end den anden. Hans bror slog ham ihjel.
Gjorde han?
Tro det eller ej, men han hed også prins Harry.
William døde ved en "jagtulykke",
før Harry red til Winchester for at påberåbe sig tronen.
Bare rolig. Det ville jeg ikke gøre mod dig.
- Virkelig? - Ja.
Det er en god plads.
TILLYKKE
Og en hvid.
Til drengene.
Hej.
Ja.
Farvel.
Hej.
Jublen fra folk på gaderne i Windsor kan høres i miles omkreds,
når prins Charles og Camilla Parker Bowles
passerer dem langs ruten til deres borgerlige vielsesceremoni.
Smukke billeder, hvor det royale par smiler
og vinker til alle, der lykønsker dem,
og som har ventet siden daggry for at få se brudeparret.
Nu er de ankommet til rådhuset
og træder ud af dronningens Rolls-Royce Phantom VI,
som blev skænket majestæten i 1978.
Jeg ved ikke, hvad du tror, du laver.
Jeg gør det fornuftige. Og det ansvarlige.
Passer vi ikke på, og fortsætter jeg 20-25 år endnu,
vil en gammel, træt og hvidhåret dronning
overdrage kronen til en gammel, træt prins af Wales.
Sådan er reglerne.
Og fortsætter han så 20-25 år derefter,
vil det betyde, at de næste 50 år
vil det britiske monarki være en affældig affære.
Er det det rette at gøre mod institutionen?
Charles er i sin bedste alder nu.
Jeg har aldrig hørt mage til sludder.
Har du glemt den ed, du svor? Jeg erklærer hermed...
...at hele mit liv,
hvad enten det er kort eller langt, vil være viet til at tjene jer.
Du er stærk nok til at ride og køre og til at bære kronen.
Husk, hvad dronning Mary sagde til dig.
Hun var også gammel.
Monarkiet er noget, man er, ikke noget, man laver.
Kronen er symbol på det bestandige. Det stabile. Det kontinuerlige.
Abdicerer du, symboliserer du ustabilitet og det forbigående.
Og du viser, at du kan vælge, som jo er det eneste, vi ikke kan,
når vi siger, tronen er vores fødselsret.
Du ønsker altså en affældig gammel dame på tronen,
mens en rask og rørig prins venter i kulissen, men higer efter posten?
Jeg synes ikke, du er affældig.
Siden jubilæet og mors død synes jeg, du er befriet.
Selvsikker.
Du siger, Charles er i sin bedste alder. Det synes jeg jo, at du er.
Indrøm det nu.
Nogle gange synes du, der er forskel på dig og resten af familien.
Ja.
Det falder dig naturligt.
For dem ender det altid i noget rod.
Det sagde jeg ikke.
Nej, men du har tænkt det. Helt privat.
Og med god grund.
Systemet er ikke noget, man bør pålægge folk.
Det er unaturligt.
Det er ikke fair.
Det er ikke nådigt.
Men du lader til at trives.
Og vigtigere er det, at systemet trives med dig ved roret.
Så bør du ikke blive hver eneste dag, hvor det står i din magt?
Men hvad med det liv, jeg forsmår?
Kvinden, jeg forsømmer,
fordi jeg blev dronning?
Hvad er det for et spørgsmål?
Der har i flere år kun været én Elizabeth.
Dronning Elizabeth.
Hvis du leder efter Elizabeth Windsor,
finder du hende ikke.
Hun forsvandt.
For længe siden.
Du begravede hende for år siden.
Nu kommer Hans Kongelige Højhed, prinsen,
og Hendes Kongelige Højhed, hertuginden af Cornwall.
De træder for første gang frem som husbond og hustru.
Det glade par eventyrkysser ikke foran folket, men de smiler og vinker kort.
Er du klar?
Ja, det tror jeg.
Den der...
- Den der tale, du vil holde. - Ja?
Alle er ret urolige ved tanken.
- Er de? - Er du vis på, vi ikke skal tale om det?
Ganske vis, tak.
Kom.
Almægtige Gud,
vor Herres fader, Jesu Kristus,
vores skaber af alt, vores dommer over alle.
Vi anerkender og angrer vores mange synder,
som vi ved vores store skyld måtte have begået
i tanker, ord og gerning mod den almægtige Gud,
og som har fremkaldt din vrede og forbitrelse mod os.
Vi angrer inderligt og beklager af hjertet vores synder.
At erindre dem er en tung byrde for os. Byrden er både svær og tung.
Forbarm dig over os, nådige Gud.
Tilgiv os fortidens synder,
således at vi herefter kan tjene og behage dig i et nyt liv.
Thi dit er riget og magten og æren.
- Amen. - Amen.
Undskyld. Må jeg have lov?
Så er vi klar.
Tak.
Stilhed for Hendes Majestæt Dronningen.
Tak.
Man bør altid starte taler som disse med en introduktion.
For dem, der ikke kender mig, er jeg gommens moder.
I dag har været mindeværdig,
hvor en lykkelig begivenhed samlede et helt land.
Grand National-løbet sluttede for 20 minutter siden,
og vinderne er, som følger: Hedgehunter med 7:1 odds
og redet af Ruby Walsh med Willie Mullins som træner
vandt løbet med 14 længder.
Royal Eclair blev nummer to med Simply Gifted som nummer tre.
I øvrige nyheder
afholdt man et familiebryllup i nærheden af Windsor.
Politiet har området under observation.
Politidirektør Dedds sagde, han håbede,
at overdreven festivitas kan holdes på et minimum.
Ser hun på dig?
Hun mener drengene.
For næsten 650 år siden
blev en anden prins af Wales gift i kapellet på Windsor.
Edward, den sorte prins.
Man forventede, at unge Edward ægtede en europæisk prinsesse,
men det huede ikke Edward.
Han havde valgt en kvinde, han havde kendt hele sit liv.
Hun var en kende ældre, en mor, der før havde været gift.
Det resulterede i et hengivent og kærligt ægteskab,
der bestod hele deres liv.
Hørt.
Charles...
Jeg ved, at det ikke altid har været lette år.
At være prins af Wales er ikke altid lykken. Det har historien vist os.
At måtte se en gammel forælder
udføre et job, man kan forestille sig at gøre bedre selv, år efter år...
Det skal til din ros siges,
at du ikke har udfyldt tomrummet som mange af dine forgængere
med dovenskab og grådighed,
men med mange aktiviteter og velgørende arbejde.
Hørt.
Hun sprang det over.
Og nu...
Nu vil jeg takke Camilla.
Det var i årenes løb heller ikke let for dig.
Men dit gode humør og din varme fungerer så fint for dig...
Hørt.
...som både styrke og støtte for prinsen af Wales...
...og som medlem af denne familie.
Tak
for din tålmodighed og overbærenhed.
Og vil I nu hæve jeres glas for det unge par?
Charles og Camilla.
Jeg fanger dig!
NYGIFTE
Piger! Hallo!
Denne vej!
Du kan ikke fange mig.
Fin tale, farmor.
- Tak. - Men overraskende kort.
Glemte du ikke halvdelen?
Det ved jeg slet intet om.
Hvad synes du?
Jeg fik dig!
Det er fint.
Bedre end de øldåser, Harold ville binde til kofangeren.
Vær sød ved ham.
Det er på mange måder sværere at være nummer to end nummer et.
Systemet beskytter nummer et.
- Nummer to er mere... - Tosset?
Jeg ville sige "trænger til mere omsorg og opmærksomhed".
- Fanget! - Harry, slip mig!
Er De klar?
Fotografier.
Udmærket. Lad os gå indenfor.
Udmærket.
- Kom. - Deres Kongelige Højheder.
Deres fremtidige Majestæt.
Tak.
Deres Kongelige Højheder, mange tak.
Mine damer og herrer! Tutti!
- Kom nu. - Min næse!
Piger, vil I holde dem, så hold dem nede, og vær stille.
Charles.
Hvor er Harry?
Harry!
- Der er dronningen. - Klar, Deres Majestæt.
Godt. For himlens skyld! Flyt jer nu!
- Denne vej, alle sammen. - Kom så.
Nu er vort spil forbi.
Og de som spilled, var lutter ånder,
som jeg nævnte før...
Tag nu det billede i en fart!
Så er det nu.
Du gode gud.
Alt ender godt, når enden kun er god.
Kronen på værket stiler vi imod.
Helt ærligt.
Hvad kursen end er, er slutningen givet.
- Sådan. Det var det. Godt. - Tak.
Sådan.
Denne vej, tak.
Denne vej, alle sammen. Tak!
Tak. Sikken overraskelse.
Hvor fik de dem fra?
Der er du.
Ja.
Jeg er her stadig.
- Det var da en god dag. - Ja, det var.
Jeg vandt mine væddemål i tre ud af fire løb ved Aintree.
- Hvordan vil du fejre det? - En vild nat i byen?
Ræse stjålne biler? Knuse butiksruder?
Give politidirektør Dedds noget at være bekymret for.
Det var en flot tale.
- Tak. - Den var sjov.
Du skal ikke lyde overrasket.
Og uden en snert af alle dine pinsler.
- Var det så let at se? - Ja.
Men du traf det rette valg.
Af én grund sidder du så længe, du kan, som dronning.
- Fordi sådan er reglerne. - Nej.
Fordi dem, der kommer efter dig, slet ikke er klar til at overtage.
Det var jeg jo heller ikke. Jeg var så ung.
Nej, du var altid klar.
Du var født klar.
Du er noget enestående.
Men det slæng er derimod...
Det er heldigvis ikke vores problem.
Vi vil være her, du og jeg.
Lige under denne sten.
- Vi vil aldrig høre skrigene derindefra. - Philip!
Hvad?
Du ved, jeg har ret.
Systemet giver ikke længere mening for dem, der står udenfor,
eller for os, der er indenfor.
Alt menneskeligt forgår
Og når skæbnen kalder
Selv monarker adlyde må
Vi to er en uddøende art.
Jeg er vis på, alle vil fortsætte, som om alting er i fineste orden.
Men festen er forbi.
Den gode nyhed er,
at mens Rom brænder, og templerne styrter i grus,
sover vi trygt, min egen.
- Du har smugkigget. - Ja.
En sørgesang på sækkepibe.
Dit eneste musikalske valg.
Det er typisk dig.
Og at din kiste køres i en gammel Land Rover er typisk dig.
- Du smugkiggede. - Ja.
Nå, men...
Nu lader jeg dig om resten.
Bed en bøn for mig?
Tekster af: Helle Kaiser-Nielsen