De har en ordensutdeling klokken 11,
før lunsj med generalsekretæren i Samveldet.
Derfor tenkte jeg på sorte sko med lav hæl,
som også fungerer fint til det første møtet etter frokost.
Og det var?
Hertugen av Edinburgh, hoffmarskalken og hertugen av Norfolk.
Nettopp. Fant man noen gang ut hva det dreier seg om?
- Det ville de ikke si. - Det er da vanligvis intet godt tegn.
God morgen. Klokken er ni, og dette er dagens nyhetsoverskrifter.
Det er nesten to år siden styrker fra USA og Storbritannia gikk til krig mot Irak.
Berettigelsen for invasjonen den gang var at Hussein hadde samlet opp
et stort lager med masseødeleggelsesvåpen. FNs generalsekretær sier nå tydelig...
Det er latterlig.
...at det var ulovlig, at IAEA ikke er invitert til nye, komplette inspeksjoner.
Gift deg med meg.
Nå etterforsker i stedet Iraq Survey Group masseødeleggelsesvåpnene. Søket etter...
Det er intet frieri. Det kan jeg ikke gjøre uten min mors bifall, men...
Men jeg innser at jeg intet heller vil enn at du blir min hustru.
...kjemiske, biologiske eller atomvåpen har fortsatt ikke blitt avdekket.
- Mange som støttet krigen, spør seg nå... - Det er total katastrofe.
...også gjelder statsministerens påstand om at Saddams ikke-eksisterende våpen
kunne klargjøres på 45 minutter.
Scots Guards vil stå oppstilt her. Coldstream Guards...
Resten på et podium nær ved høyalteret.
- God morgen, mine herrer. - God morgen.
Deres Majestet.
Formålet med dette møtet er, og det er ikke fordi vi har noe å frykte...
Ut med språket, David.
...er at vi kanskje burde få fart på planleggingen av Operasjon London Bridge.
Det er kodenavnet på Deres begravelse, ma'am.
Vi vet da hva det er, Edward.
Er det nødvendig? Jeg fikk nylig de beste skussmål for helsen, og er bare...
- Åtti. - Ja vel, da. Snart, så.
Om noen måneder.
Simpelthen av forsiktighet og forstand.
Hvorfor ikke hertugen av Edinburgh? Han er eldre enn meg.
Statistisk sett dør menn tidligere.
Det stemmer, og derfor har vi arbeidet med min i årevis.
- Operasjon Forth Bridge. - Å.
- Ikke si det. - Hvorfor?
Det er så sørgelig.
Nei! Jeg syns det er heller oppkvikkende. Kanskje du kommer til å føle det samme.
Det er overraskende hva det rører opp. Ikke sant, Edward?
Jo. Kan vi ta til med arbeidet, gitt Deres tillatelse, ma'am?
Som sjablong har vi benyttet oss av begravelsen til avdøde kong Georg den 6.
Vi tilkaller omtrent 6000 militærmannskap til kortesjen.
En parade med mannskap fra tre grener, slik at hele forsvaret representeres,
sammen med representanter for de 15 andre rikene i Det britiske samveldet.
Lavetten trekkes av Sovereign's Guard.
De marsjerer i hevdvunnen fart, som utgjør 75 skritt per minutt...
BLØGNER! BLØGNER!
KRIG ER ALDRI SVARET
INGEN FLERE LØGNER
- Hva er det som foregår? - Statsministeren er på vei ut, sir.
Din krigsforbryter! Krigshisser!
Husker du da han kom til makten? Folket tok til gatene og jublet.
Nå vil de stille ham for riksrett for høyforræderi og forsømmelse.
Tony Blair har blitt Tony Bløgner.
Man påminnes igjen om at statsministrenes karrierer
er vemmelige, rå og korte.
Han vil visst ikke trekke seg, men ønsker å bli
første statsminister fra Labour som vinner et tredje valg på rad.
Der har vi det. Så fort noen får smaken av livet på toppen, vil de ikke forlate det.
- Sier du det, altså? - De vil bare holde frem... holde det gående.
Ja. Men det er helt sikkert ikke derfor du kom for å treffe meg i dag.
Nei.
Jeg kommer med en forespørsel jeg skulle ønske at jeg kom med for 30 år siden.
For å be om din velsignelse
til at jeg gifter meg med Camilla.
Dette kommer ikke uventet, mor. Vi har vært forelsket i 30 år nå.
Hver eneste dag de 30 årene har hun vært heltemodig.
Det hadde vel vært "heltemodig" å avslutte forholdet da du giftet deg med Diana?
Hun gjorde det. Camilla er skyldfri, hun ønsket alltid å bevare ekteskapet.
- Hvorfor gjorde hun ikke det, da? - Fordi ektemannen forlot henne.
Og hvorfor gjorde han det? Fordi han hadde fått nok av
å lese om utroskapen hennes i avisene.
Vi vet begge at Andrew ikke er noen engel. Han var selv serieutro.
Da kan vi vel enes om at det ikke er noe heltemodig over dette.
I årevis har Camilla måttet tåle å bli dømt og bakvasket,
men aldri har hun klaget. Ikke én eneste gang. Det er heltemodig.
I stedet forholdt hun seg taus. Lojal til deg og til kongehuset.
- Uten å få så lite som et takk tilbake. - Et takk?
Ja, et takk. Ikke bare for diskresjonen, men for å elske og gjøre lykkelig
den neste i arverekken.
Det er da vel sannelig til alle parters beste.
Hva er det han gjør?
Planlegger begravelsen sin. Han vil ha den der som begravelsesbil.
Mor. Du har alltid sagt at du ikke kunne ha gjort jobben uten far ved din side.
At han er din styrke og støtte.
Camilla er min styrke. Og min støtte.
Jeg hadde ikke klart det uten henne.
Jeg skal reflektere over det, be om råd
og gi deg et svar snart.
Takk.
Det går nok i orden.
Foran dere har dere et førsteutkast til planene for London Bridge.
For Guds skyld, da.
Ja, litt tung for øyeblikket,
ma'am, men den krymper en god del når De uttrykker Deres preferanser.
Jeg ønsker en nedtonet seremoni i Skott- land, ute av syne, over på 20 minutter.
Det er fullt forståelig, men her skal tidenes lengstsittende monark begraves.
Folk vil feire din tid på tronen og markere slutten av en epoke i hele verden.
Derfor vil jeg gjerne begynne med eventualitetene logistikkmessig
avhengig av hvor, tilgi meg, ma'am, hvor døden faktisk inntreffer.
Om det skjer utenlands, ma'am, eller her i Storbritannia.
Jeg skal gjøre mitt beste for at det skjer lokalt.
Takk, ma'am.
Første kapittel omhandler hva som skjer dersom det skjer på en utenlandsreise.
Slå opp på side ti.
- Skal dere på Harry Meades bursdagsfest? - Helt klart.
- Når er den? - I neste uke.
- For faen, da! - Det blir bra. 250 kommer.
- Kostymefest. - Jeg hater kostymefester.
Man må leie et kostyme, som stinker av andres kroppslukt.
Jævla kongelige dust.
Møt broren min. Så livlig, du.
- Hva er temaet? - Kolonister og innfødte.
Så har vi det, da. De kunne ikke ha valgt et mer krenkende tema, liksom?
Du er skikkelig laveregradsstudent. Hadde aldri sagt det før.
- Men nå sier jeg det. - Klisjé.
Jeg gir meg. Jævla idioter!
- Kom igjen! - Dere er ræva, klarer ikke å skyte meg!
Faen ta dere. Faen ta de rike.
- Treff ham, da. - Vent.
- Han løper. - Vent.
Kyss denne her! Det var jævlig...
- Di fitte! - Herregud.
- Nydelig. - Deres Kongelige Høyheter!
Jeg fikk nettopp en telefon fra dronningens privatsekretær.
- Kan Dere komme ned? - Det er aldri bra når de kommer i flokk.
Sant nok.
- Deres Majestet. - Mine biskoper.
Jeg ba dere hit i dag fordi prinsen av Wales
har bedt om min tillatelse til å få gifte seg med Mrs. Parker Bowles.
Jeg tror at jeg ønsker å gi ham tillatelse.
Og det er De selvsagt, som overhode for Den anglikanske kirke, i full rett til.
Men det vil ikke bli enkelt.
- Eller, kan man mistenke, populært? - Hvorfor det?
Jeg fikk inntrykk av at Kirkemøtet hadde tødd opp i synet på fraskiltes ekteskap.
Ja, det har det, men... det er mange i dette landet som fortsatt mener
at forholdet mellom prinsen av Wales og Mrs. Parker Bowles
var grunnen til at et kongelig ekteskap brøt sammen.
Jeg tror at Kirken må overbevises om at å tillate det nye ekteskapet
på ingen måte vil anerkjenne tidligere utroskap eller ekteskapsbrudd.
Anser man at Den anglikanske kirke bifaller det,
risikerer vi splittelse i det anglikanske kirkesamfunn.
Et forslag kan være, og her vil jeg høre erkebiskopen av Canterburys syn,
at prinsen og Mrs. Parker Bowles gifter seg borgerlig,
for så å bli velsignet i kirken.
Hos sorenskriveren?
I Kirkens øyne er ingen type bryllup mer legitim enn noen annen.
Det handler mer om signalene man sender ut. Hvordan det ser ut.
En betingelse for velsignelsen kan være en eller annen form for bot.
Nettopp. At paret på en eller annen måte bekjenner sine synder.
Deres Kongelige Høyhet.
Gudstjenesten kan for eksempel inneholde en botsbønn,
der paret sammen med menigheten
ber om tilgivelse for tidligere...
ondsinnethet.
En trøst for meg har alltid vært
vissheten om at Gud ikke holder evig fast på vreden, men gjerne vil vise miskunn.
Sett den kortsiktige risiko ekteskapet kan utgjøre for kirkens integritet,
må man likevel forestille seg at det vil gjøre mindre skade enn om jeg døde...
Vel, det kommer jo til å skje én dag.
...og min arving kom på tronen mens han fremdeles levde i synd.
Se der.
- God ettermiddag, sir. - God ettermiddag, sir.
Deres Kongelige Høyheter. Hennes Majestet tar dere imot nå.
Kom, Harry. Harry.
- Bestemor. - Takk for at dere kom.
Jeg trenger frisk luft.
Blir dere veldig forarget hvis jeg foreslår at vi tar en spasertur?
- Jeg vil gjerne snakke om deres kjære far. - Hva har han gjort nå?
Det er ingenting han har gjort. Det handler om hva han ønsker å gjøre.
Hvordan ville dere reagert på at han giftet seg?
Jeg visste det! Hvorfor kan de ikke bare fortsette som før?
Fordi Charles blir konge en dag.
Forrige gang vi hadde en ugift konge på tronen, gikk det ikke vel.
- Men hva er... - William?
Vi foretrekker selvsagt begge å se ham sammen med mor.
- Og alt annet enn det føles... - Galt, veldig galt.
Men nå er det vel en gang slik det er. Og det later til at hun gjør ham lykkelig.
Gjør hun det?
Det er godt for oss at han lever lykkelig, i ro og mak.
- Og til syvende og sist godt for... - Godt for...
Som du sier, så skal han jo bli konge, ikke sant? En dag?
Jo.
Og da kan han endelig slutte å mase om dette.
Nu vel. Er det et ja?
- Ja. - Takk.
Jeg ville ikke gi min velsignelse før dere hadde gitt meg deres.
Ja. Det var godt.
Ja?
Å ja, naturligvis.
- Det er dronningen. - Deres Kongelige Høyhet.
Ja. Sett henne over, er De snill.
Mor.
Jeg har talt med erkebiskopen av Canterbury...
- Tenk at du bare ga deg uten kamp. - Nei. Jeg er bare realist.
- Ombestemte deg. Sa ikke hva du følte. - Sånn er det å være realist.
- Du er så jævlig lojal til bedriften. - Jeg prøver bare å være voksen.
Jeg forventer ikke at du skal forstå hvordan det føles.
- Gratulerer. - Takk.
Takk, mor.
Nå er det gjort.
Skatten min...
- Hvordan var det med guttungene i dag? - Utmerket.
- Det var da en lettelse. - De støttet tanken på ekteskapet.
Gjennom heller sammenbitte tenner.
- Harry var mer sammenbitt enn William. - Det overrasker meg ikke.
- Jeg er bekymret for Harry. - Det er vi da alle sammen.
En periode i hæren burde ordne det hele.
- Er alt i orden? - Jeg tror da det.
Dog, som du forutså, har all praten om min begravelse rotet opp i en hel del.
- Er det noe av det du vil snakke om? - Ikke ennå.
Nu vel. Hvis du sier det, så sier jeg god natt.
God natt.
Vent. Takk.
- Deres Majestet. De ba om å få treffe meg. - Det gjorde jeg.
Jeg håper at De vet hvor meget alle setter pris på den vakre musikken hver dag.
Jeg forteller Dem gjerne at jeg stundom våkner opp og alt føles...
Så hører jeg Dem spille, og da forsvinner alt.
Takk, ma'am.
For øyeblikket har de fått meg til å planlegge min begravelse.
Bare som forholdsregel. Nå skal jeg velge ut musikken,
og da undret jeg på om De har en melodi for sekkepipe De tror kan fungere.
Det fins flere elegier skrevet for falne soldater, ma'am.
"I Will Go Home to Kintail" er en jeg kommer på.
"Lord Lovat's Lament."
Men er det én spesiell De liker?
- Jeg, ma'am? - Ja, sekkepipespiller. De.
Det er...
Det er én som jeg liker spesielt godt.
-"Sleep Dearie Sleep." - Kan De spille den for meg?
Nå?
- Hvorfor ikke? - Her inne?
- Det blir et voldsomt leven, ma'am. - Det oppleves ikke som leven for meg.
Soldat, legg deg ned
På din lille halmflekk
Den er ikke veldig stor
Og ei heller så kjekk
Men min venn, det er bedre
Enn å ingenting ha
Sov nå Min venn
Sov
UTLEIE AV KOSTYMER TIL ALLE ANLEDNINGER
FEST- OG BALLARTIKLER
Ta-da! Nå er vi her!
Hva med astronaut?
- Eller cowboy? - Nei, han er for veloppdratt.
- Eller en pikk. - Jeg skal være løve.
Løvenes konge, altså.
Jeg skal være... Hva med Biggles?
- Hva har det med kolonialisme å gjøre? - Will.
Tyskland hadde jo sitt imperium? Hva med denne?
- Vet ikke. Dekk til hakekorset, kanskje? - Gi deg. Han blir ikke nazist av det der.
- Er ikke det selve spøken? - Hva med brudekjolen til deg?
Kom igjen. Ikke lat som om du ikke alt har tenkt på det.
- Takk, Harry. Stilig av deg. - Broren din...
- Hvor er Guy? - Herregud.
- Så søt. - Hallo!
- Hva faen? - Hvem har stjålet gresset mitt?
Herregud!
Der har du bestemor.
Hei, mine venner! Dronninga er her!
Hallo! Hvordan går det?
- Alt i orden? - Ja.
Dette er fantastisk!
- Bestemor. Hva gjør du? - Hva jeg gjør? Jeg er festlig av meg!
- De har et band. - De har det. De...
Hva gjør du? Guy. Guy!
- Så frekt. - Skal han opp på scenen?
Unnskyld meg! Om forladels.
Ja! Kom igjen, Guy!
Faen.
- Har du en telefon? - Ja, det har jeg.
Sir.
PRINS HARRY FORDØMMES FOR BRUK AV HAKEKORS
NAZISTEN HARRY
Pokker.
RABALDER RUNDT PRINS HARRYS NAZIKOSTYME
Harry, da.
Herregud.
Faen! Faen!
Faen. Faen.
Jeg var bråkmaker på skolen. Fikk regelmessig pryl av internatlæreren.
Seks slag av beste sort. Vi begår alle feiltrinn i de livlige ungdomsårene.
Men sjelden en så grov feilbedømmelse.
Et hakekorsarmbind to uker før minnedagen for holocaust.
Det er mange som er glad i Harry rundt om i landet vårt.
En unnskyldning, fulgt av en... tid med anger, burde bane vei for tilgivelse.
Har De gitt Dem selv samme råd vedrørende Irak?
Vi kan vel begge enes om at det ikke fungerer meget vel der nede.
Jeg håper at de demokratiske valgene som skal holdes i slutten av måneden
er begynnelsen på en strategi for sorti. Da kan vi lukke kapittelet og gå videre.
- En strategi for sorti. - Ma'am?
Det er et emne som har dukket opp på agendaen ofte i det siste.
De må jo tre den inn. Nei, tre den...
Nu vel. Takk. Jeg tror... Ja, jeg husker det. Takk.
Den må gjennom...
Takk, sa jeg.
Der har vi det.
Hvorfor går den ikke gjennom? Den skal inn under her. Der er den ikke.
Det stemmer. Akkurat, ja. Stans den.
Nei.
Ja!
Bingo.
Flott, altså.
LILIBET OG MARGARET ROSE
Ma'am.
- Å! Der er du jo. - Ja. Jeg er fremdeles her, ja.
- Ingen frokost? - Jeg var ikke sulten.
Det likner ikke deg.
- Hvordan var det med Harry? - Han var litt smålåten.
Faren hans fikk ham til å rengjøre grisebingen som straff.
- Det minner litt om Det gamle testamentet. - Jeg er enig.
Det var tåpelig av Harry å gå i det selskapet kledd slik,
men han var svært uheldig med at en gjest gikk til avisene med det.
Ja.
Derfor ringte jeg kostymeutleieselskapet og sa dem et pauli ord.
Hvorfor det?
Hva må til for at dere skal forstå?
Må jeg tegne det opp med en forbasket fargestift?
Uniformen var unøyaktig. Det tyske Afrikakorpset brukte aldri hakekors.
Et faktum jeg innprentet toppoffiserene ved Sandhurst,
som var skjønt enige i at dette ikke sto i veien for en plass ved befalsskolen.
- Godt gjort. - Å bannlyse ham ville vært galskap.
Det hadde bare forverret det virkelige problem.
Og det er?
At han mangler følelse av mening i livet, på grunn av sviktende oppdragelse.
Ja.
- Vil du snakke om noe før jeg drar? - Hva skulle det vært?
Begravelsen. Hva den kan ha rørt opp i deg.
Nei. Takk.
Nu vel. Da drar jeg.
Plikten kaller.
Din kujon. Hvorfor fortalte du ham det ikke?
Om hva du har tenkt på siden du begynte å arbeide med begravelsen.
Faktisk helt siden gulljubileet.
Hvor trett, nei ikke bare trett, men utmattet alt dette gjør deg.
Ja.
Hvor klar du er til å hvile litt.
Og samtidig hvor klar han plutselig ser ut til å være.
- Hvem? - Charles.
- Å. Han, ja. - Ja.
Du har endatil presedens.
Wilhelmina av Nederland var 68 da hun trådte tilbake til fordel for sin datter.
Charlotte av Luxembourg sent i sekstiårene.
Helt ulikt. Nederland og Luxembourg er uformelle monarkier.
Det er nøyaktig samme sak. Og en stor suksess i begge tilfeller.
Du har sittet i over et halvt århundre, lenger enn noen dronning.
- Bortsett fra dronning Victoria. - Hvor virksom var hun på slutten?
Revmatisk og blind. Syk og svak. Bortgjemt på Isle of Wight.
- Du er nesten 80 år gammel. - Det påminner alle meg om.
Det er nesten 20 år mer enn pensjonsalderen for kvinner.
- Du trenger ikke å fortsette. - Det er dét jeg sier.
Du trenger ikke å fortsette.
Din sterkeste lojalitet har alltid vært mot kongehuset.
Noen ganger på bekostning av å være mor.
Å tre til side nå er det riktige å gjøre. Både som dronning og som mor.
Deres Majestet.
Alle har nå blitt enige om en dato for bryllupet.
Den niende april. Ved rådhuset i Windsor.
Vi følte også, gitt Deres rolle som overhode for Den anglikanske kirke
og Kirkens standpunkt om at ekteskapet varer livet ut,
at det ville være galt at De deltok personlig i seremonien.
Tanken er at De kan se fjernsynsdekningen,
for så å slutte Dem til alle til gudstjenesten i St. George's Chapel.
Og mottakelsen ved Windsor Castle.
Har statsministeren blitt invitert til mottakelsen?
Ja, ma'am.
- Og lederen for opposisjonen? - Ja.
- Og erkebiskopen av Canterbury? - Ja.
Og jeg vil få anledning til å si noen ord?
Det blir nok alle veldig glad for. Vil De at jeg skal skrive et utkast?
Det blir ikke nødvendig. Jeg forfatter noe selv.
Det var alt. Takk, Robin.
Du var helt for kostymet i butikken. Du egget meg.
- Plutselig er du moralen selv. - Saklig.
Dolker meg i ryggen. Hvor mange ansikt har du?
- Vet ikke om jeg liker den du blir. - Eller den du har vært.
Kan dere slutte å kjekle? Vær så snill.
- Hvordan var middagen? - Det var dessverre ganske så ubehagelig.
- Guttene glefset til hverandre. - Typisk for gutter, da.
Kan jeg bare be om én ting? At dere ikke gjør bryllupsdagen min sur for meg.
Til det har jeg ventet altfor lenge.
Ja, men du bevitnet det ikke. De var vemmelige mot hverandre.
Ondsinnede og uvennlige.
De er unge og fulle av sterke følelser. Forståelig etter alt de har gjennomgått.
Tror du at de kommer til å klandre meg og holde meg ansvarlig for hvordan de ble?
Siden du er faren deres, så er du jo ansvarlig for det.
For å gjøre det bedre.
Så fort de er ferdige med morgendagen, så ordner alt seg.
Jeg håper da inderlig det. Og hvordan har du det?
Jeg? Det går greit med meg.
Søsteren min overtalte meg til selv- bruning. Nå lukter jeg som et hundeteppe.
- Har du kjent på kalde føtter? - Ikke jeg, nei. Jeg er med.
Med på det hele?
For alt det å være gift med deg viser seg å være.
Du finner kanskje ut hva det medfører snarere enn du ser det for deg.
Hva skal det bety?
Jeg har blitt fortalt at dronningen akter å holde en tale under mottakelsen etterpå.
En tale ingen har sett,
som hun... egenhendig har skrevet.
Det føles som om hun planlegger å komme med en stor kunngjøring.
Faren min traff Anne for å spørre hva hun trodde den besto av,
men hun er like forbløffet som oss andre.
Anne ringte Andrew, som dro på ridetur med dronningen, men du kjenner jo ham.
Han fikk overhodet ingen informasjon.
Hvis formålet hennes var å få folk til å spekulere, så lyktes hun helt klart.
- Ikke tenk noe mer på det. - Ja vel.
- Bare tenk på guttene. - Takk, vennen min.
Her.
- Middagen var merkelig. - Ja.
Når han overkompenserer sånn...
"Dette kan bli et spennende, nytt kapittel for oss alle." Jeg spyr.
For noen år siden hadde det gjort meg forbannet.
Nå bryr jeg meg bare ikke.
Jeg hørte at bestemor skal holde tale under bryllupet.
Vil du høre hva mer jeg fikk høre?
At hun bruker anledningen til å fortelle familien at hun trer ned fra tronen.
- Etter 50 år i jobben. - Det hadde hun aldri gjort.
Og hvorfor på pappas store dag?
Fordi det er den bryllupsgaven han ønsker seg mest?
- Han ønsker seg vel det, ja. - Han higer etter det.
For hans og Camillas del.
Hvis hun gjør det, vet du hva mer det vil bety?
At det blir din tur neste gang.
- Det ville gjort deg til William den... - Femte.
Bedre enn den andre. Han ble snikmyrdet av broren.
Ble han det?
Hvis navn, tro det eller ei, også var prins Harry.
Fikk William drept ved et "skudduhell",
før han galopperte til Winchester for å egenhendig gjøre krav på tronen.
Ta det med ro, kamerat. Det hadde jeg ikke gjort mot deg.
- Virkelig? - Ja.
Det var en god plassering.
GRATULERER
CHARLES & CAMILLA-MUFFINS
Og én hvit. Til guttene.
GRATTIS, CHARLES OG CAMILLA
Hallo. Ja. Ha det.
Hallo.
Jubelen fra folkehavet som dekker Windsors gater høres i milevis omkrets
idet prins Charles og Camilla Parker Bowles
passerer dem på vei til sin borgerlige bryllupsseremoni.
Vidunderlig å bivåne det kongelige paret smile og vinke til alle som støtter dem,
og har ventet siden daggry for å få den beste utsikten til det lykkelige paret.
De har akkurat ankommet, og trer ut av dronningens egen Rolls-Royce Phantom VI,
som opprinnelig ble skjenket Hennes Majestet i 1978.
Jeg vet ikke hva det er du tror at du gjør.
Det eneste fornuftige. Det ansvarlige å gjøre.
Er vi ikke forsiktige, og jeg fortsetter i 20 til 25 år til,
vil en trett, hvithåret og geriatrisk dronning
gi det videre til en trett, hvithåret og geriatrisk prins av Wales.
Slik er reglene.
Men hvis han skulle fortsette de neste 20 til 25 årene,
ville det betydd at det britiske monarkiet
det neste halve århundret ville blitt en veldig avdanket opplevelse.
Er det riktig å gjøre mot institusjonen? Charles er i sin beste alder nå.
Jeg har da aldri hørt så mye vrøvl.
Har du glemt eden du svor? Jeg erklærer...
...foran dere alle at hele mitt liv,
enten det blir langt eller kort, skal vies til å tjene dere.
Du er sprek nok til å ri og å kjøre. Du er sprek nok til å bære kronen.
Du husker da hva dronning Mary sa til deg.
Nok en geriatriker.
Monarkiet er noe du er, ikke hva du gjør. Kongehuset symboliserer bestandighet.
Stabilitet. Kontinuitet.
Trer du ned fra tronen, blir du et symbol på ustabilitet og ubestandighet.
Da indikerer du også at du har luksusen til å velge, det eneste vi aldri kan få
hvis vi hevder vår fødselsrett til tronen.
Du vil heller at en avdanket gammel dame styrer butikken,
mens en sprek og energisk prins av Wales betrakter det hele og trekker i båndet.
Jeg ser deg ikke som avdanket.
Siden jubileet og mors død, har jeg sett deg som frigjort.
Selvsikker. Du sier at Charles er i sin beste alder.
Mens jeg ser at du er i dine beste år.
Bare innrøm det.
Noen ganger synes du at det er forskjell på deg og resten av familien.
- Ja. - Det faller naturlig for deg.
- De andre roter det tilsynelatende til. - Det sa jeg da ikke.
Nei, men du har tenkt det. For deg selv.
Og med god grunn.
Det er grufullt å påtvinge mennesker dette systemet.
Det er ikke naturlig. Ikke rettferdig. Det er ikke vennlig.
Men det får deg til å blomstre,
og enda viktigere, så later det til å blomstre under ditt virke.
Burde du ikke bli værende i alle de dager som du kan?
Men hva med livet jeg satte til side?
Kvinnen jeg satte til side da jeg ble dronning.
Hva for slags spørsmål er det?
I årevis har det bare vært én Elizabeth.
Dronning Elizabeth.
Hadde du lett etter Elizabeth Windsor, hadde du ikke funnet henne.
Hun er borte. For lenge siden.
Du la henne til side for mange år siden.
Her er Hans Kongelige Høyhet prinsen av Wales
og Hennes Kongelige Høyhet hertuginnen av Cornwall,
som møter folket for første gang som mann og kone.
Ikke noe eventyrkyss for det lykkelige paret for tilskuerne.
I stedet får vi smil og et kort vink.
- Klar? - Ja, jeg tror da det.
- Denne... talen du skal til å holde. - Ja?
Den gjør alle veldig opprørt.
- Gjør den det? - Sikker på at du ikke vil snakke om den?
Ganske så sikker, ja. Takk.
Kom igjen.
Allmektige Gud,
vår Herre Jesu Kristi far,
du som har skapt alt
og er dommer over alle mennesker.
Vi erkjenner og beklager våre mangfoldige synder og ondsinnethet,
som vi fra tid til annen så smertelig har begått
gjennom tanker, ord og handlinger mot deg, himmelske hersker,
og fremkalt med rette din vrede og indignasjon mot oss.
Vi angrer på det dypeste
og er oppriktig lei oss for våre misgjerninger.
Erindringen om dem er smertefull for oss. Byrden av dem er uutholdelig.
Ha nåde med oss, ha nåde med oss, vår nådefulle Far.
Tilgi oss alt som hører fortiden til.
Bønnhør oss slik at vi fra nå av kan tjene deg og glede deg i vårt nye liv.
I ditt navns ære og takksigelse.
- Amen. - Amen.
Beklager. Unnskyld meg. Ha meg unnskyldt.
- Det er Deres tur nå, ma'am. - Takk.
Jeg ber om stillhet for Hennes Majestet Dronningen.
Takk.
Jeg formoder at man må begynne slike anliggender med en presentasjon.
For de av dere som ikke kjenner meg, så er jeg brudgommens mor.
Dagen i dag har vært minneverdig,
med et lykksalig arrangement som forener hele nasjonen.
Grand National steeplechase-løpet var ferdig for 20 minutter siden,
og resultatene er som følger: Hedgehunter, favoritten 7-1,
ridd av Ruby Walsh og trent av Willie Mullins,
vant løpet med 14 lengder.
Royal Eclair kom på andreplass og Simply Gifted på tredje.
Når det er sagt,
så finner et lite familiebryllup sted i Windsor-området,
som politiet holder øye med.
Politimester Darren Dedds sa at han håpet
at uttrykk for overdreven begeistring ble holdt til et minimum.
Ser hun på deg? Hun gjør det.
Hun mener guttene.
For nesten 650 år siden
var kapellet i Windsor vertskap for bryllupet til en annen prins av Wales,
Edward, den sorte prinsen.
Man forventet at Edward giftet seg med en europeisk prinsesse,
men Edward hadde andre planer.
Han hadde kun øyne for en kvinne han hadde kjent hele livet,
noe eldre enn ham, en mor som tidligere hadde vært gift.
Det som så fulgte, var et hengivent og kjærlig ekteskap som varte livet ut.
Hør, hør!
Charles. Jeg vet at det ikke har vært ubesværlig i årenes løp.
Å være prinsen av Wales kan nødig sies å være oppskrift på lykke, viser historien.
Man er hensatt til å betrakte en gammel forelder gjøre et arbeid
man selv ser for seg hvordan man kan gjøre bedre i år etter år...
Det hviler stor ære på deg for å ha fylt dette vakuumet,
og ikke som flere forgjengere tydd til lediggang og et liv i overflod,
men med et stadig økende aktivitetsnivå og en nestekjærlig streben.
Hør, hør.
Hun hoppet over det.
Og nå vil jeg si noen takksigelige ord til Camilla.
Det kan ikke ha vært ubesværlig for deg heller i årenes løp.
Men din varme medmenneskelighet og ditt gode humør virker sterkt i din favør...
Hør, hør.
...både som styrke og støtte for prinsen av Wales...
...og som tilskudd til denne familien.
Takk... for din tålmodighet og din overbærenhet.
Kan dere alle nå løfte glassene for det unge paret?
Charles og Camilla.
Jeg tar deg!
NYGIFT
Jenter! Hei!
Denne veien! Nei, du får ikke tak i meg!
Flott tale, bestemor.
- Takk. - Selv om den var overraskende kort.
- Sikker på at du ikke glemte halvparten? - Jeg vet ikke hva du snakker om.
- Hva syns du? - Nå har jeg deg!
Yndig.
Det er bedre enn ølboksene som Harold ville knytte fast i støtfangeren.
Vær snill mot ham.
På mange vis er det mer besværlig å være nummer to enn å være nummer én.
Systemet beskytter den første.
- Nummer to har en tendens til... - Å bli sprø?
Jeg hadde nær sagt "trenge mer omsorg og oppmerksomhet".
- Har deg! - Sett meg ned, Harry!
- Ma'am. - Nu vel. Fotografering.
Veldig bra. Nå går vi inn.
Veldig bra.
- Kom igjen. - Deres Kongelige Høyheter.
Deres Fremtidige Majestet.
Takk.
Tusen takk, Deres Kongelige Høyheter.
Mine damer og herrer! Tutti!
- Kom igjen. - Nesen min!
Jenter. Skal dere ha dem her, så hold dem nede. Og hysj. Vær stille.
Charles. Hvor er Harry? Harry!
- Der er dronningen. - Alt er klart for Dem.
For Guds skyld. Unna vei!
- Denne vei, alle sammen! - Kom igjen!
Vår rangel er nå over.
Disse skuespillere slik jeg fortalte, var ånder som ble til luft.
For Guds skyld. Kan De ikke ta det jævla fotografiet?
- På'n igjen, altså. - Du store tid.
Når enden er god er allting godt.
- Men den definerer kongehusets anskuelse. - Jesus.
Uansett forløpets vei er det som teller berømmelse.
- Sånn. Der ja. Ja vel. - Takk.
Sånn.
Se hit, takk! Se denne vei, vær så snill! Takk.
- Takk. Dét var en overraskelse. - Hvor fikk de hånd om dem?
- Der er du jo. - Ja.
Jeg er her fortsatt.
- En fin dag, mener jeg. - Ja.
Jeg tippet vinneren i tre av fire løp i Aintree.
- Hvordan planlegger du å feire? - Å. Hva med en kveld ute på vift?
Råkjøring? Kjøre inn i et butikkvindu?
Gi politimester Dedds noe å bekymre seg for likevel.
Godt jobbet med talen.
- Takk. - Den var festlig.
Ikke fremstå så overrasket.
Ikke et snev av kvalene du har måttet tåle.
- Var det så åpenbart? - Ja.
Men riktig avgjørelse er blitt fattet.
Du fortsetter som dronning så lenge du bare kan, av én eneste grunn.
- Fordi reglene er slik. - Nei.
Fordi de som kommer efter deg ikke er i nærheten av å være klar.
Nei, men det var ikke jeg heller. Jeg var jo så ung.
Nei, nei. Du var alltid klar, du. Du var klar alt fra fødselen av, du.
Du er noe helt for deg selv.
I motsetning til denne gjengen...
Det som er godt, er at det ikke er vårt problem.
Her kommer vi til å ligge, du og jeg. Rett under denne stenen.
- Der nede hører vi aldri skrikene. - Philip, da.
Hva? Du vet jo at jeg har rett.
Systemet gir ingen mening lenger for dem som står utenfor,
ei heller for dem av oss innen det.
Alt som er menneskelig Må en dag hen flyde
Og når skjebnen kaller Må selv monarker adlyde
Vi er av en utdøende art, du og jeg.
Jeg er sikker på at alle vil fortsette og late som om alt er i skjønneste orden.
Men festen er over.
Den gode nyheten er at mens Roma brenner og tempelet faller sammen,
skal vi sove, min venn. Sove.
- Å. Du tittet, du. - Ja.
En elegi på sekkepipe. Ditt eneste musikkvalg.
Det er veldig typisk for deg.
Og at din kiste skal kjøres i en gammel Land Rover er veldig typisk for deg.
- Du tittet, du. - Jeg gjorde det.
Nu vel...
Du skal få være i fred. Vil du be en bønn for meg også?
Tekst: Fredrik Island Gustavsen