O învestire la ora 11:00, apoi prânzul cu secretarul general al Commonwealthului.
Am ales pantofi negri cu tocuri joase.
- Merg și la ședința de după mic-dejun. - Cu cine?
Ducele de Edinburgh, Lordul Șambelan și Ducele de Norfolk.
Da. Am aflat despre ce era vorba?
Nu vor să spună.
Nu e un semn bun.
Bună dimineața! Este ora 09:00 și iată știrile de azi.
Au trecut aproape doi ani
de când forțele britanice și americane luptă în Irak.
Justificarea invaziei de atunci a fost că Saddam a strâns
stocuri uriașe de arme de distrugere în masă.
Acum, secretarul general al ONU...
E ridicol.
...ca ilegal, AIEA nu a fost invitată să reia inspecțiile.
Să ne căsătorim!
Anchetele asupra armelor
sunt conduse de Iraq Survey Group, iar căutarea...
Nu e o cerere. Nu o pot face oficial fără acordul mamei.
Dar îmi dau seama că îmi doresc mai mult ca orice pe lume să-mi fii soție.
...chimice, biologice și nucleare
încă nu au fost descoperite.
Mulți care au susținut războiul întreabă acum...
E un dezastru total.
...inclusiv afirmația prim-ministrului că armele inexistente
ar putea fi lansate în 45 de minute.
Gărzile Scoțiene vor fi aici. Gărzile Coldstream vor...
Vor sta lângă Marele Altar.
- Bună dimineața, domnilor! - Bună dimineața!
Maiestate. Scopul aceste ședințe este,
nu pentru că avem motive să ne temem...
Dă-i bătaie odată, David!
Am vrea să facem pași pregătitori pentru Operațiunea Podul Londrei.
Numele de cod al înmormântării Maiestății Voastre.
Știm ce e, Edward.
Chiar e necesar? Analizele mi-au ieșit bine și am doar...
- Optzeci de ani. - Fie! Încă nu.
Peste câteva luni.
Doar din motive de prudență și bună rânduială.
Începeți cu Ducele de Edinburgh.
E mai bătrân. Și, statistic, bărbații tind să moară mai devreme.
Așa e, de aceea lucrăm la înmormântarea mea de ani de zile.
Operațiunea Forth Bridge.
- Nu spune asta! - De ce?
E foarte trist!
Nu! Mi se pare de-a dreptul antrenant. Poate vei simți la fel.
E surprinzător ce-ți inspiră. Nu-i așa, Edward?
Da. Cu permisiunea Maiestății Voastre, putem începe?
Ca șablon, am folosit înmormântarea regelui George al V-lea.
La procesiune am folosi aproximativ 6.000 de militari.
O paradă cu trei forțe armate, din fiecare ramură,
împreună cu reprezentanți ai celor 15 teritorii din Commonwealth.
Trăsura va fi trasă de Garda Suveranului.
Vor mărșălui în ritmul tradițional de 75 de pași pe minut...
BLAIR MINTE!
RĂZBOIUL NU E RĂSPUNSUL
GATA CU MINCIUNILE!
Ce se întâmplă?
Prim-ministrul tocmai iese.
Criminal de război!
Agresorule!
Mai știi când a venit la putere?
Au ieșit în stradă și l-au aclamat.
Acum vor să-l pună sub acuzare pentru infracțiuni și contravenții.
Tony Blair a devenit Mincinosul Blair.
Ni se reamintește că prim-miniștrii au cariere scurte, urâte și brutale.
Nu vrea să demisioneze.
Vrea să fie primul prim-ministru laburist cu trei mandate succesive.
Asta e problema. Când prinzi gustul puterii, nu o lași.
- Așa să fie? - Vrei să o ții așa la infinit.
Da... În fine, nu de asta ai venit la mine.
Nu.
Am venit să îți cer ceva ce mi-aș fi dorit acum 30 de ani.
Să-ți cer binecuvântarea... să o iau de soție pe Camilla.
Nu poți spune că cer asta din senin.
Ne iubim de 30 de ani.
S-a purtat eroic în acești 30 de ani.
Nu crezi că ar fi fost „eroic” să încheie relația cu tine după Diana?
Asta a făcut. Nu are nicio vină. A vrut să-și păstreze căsnicia.
Și atunci?
- Soțul ei a plecat. - Și de ce a făcut asta?
Fiindcă se săturase, din câte am auzit,
să citească despre adulterul ei în ziare.
Amândoi știm că Andrew nu e un înger. El a fost foarte infidel.
Putem fi de acord? Nu e nimic eroic în toate astea.
Ani la rând, Camilla a îndurat critici și calomnii
și nu s-a plâns nici măcar o dată, iar asta este eroic.
În schimb, a rămas tăcută.
Și loială ție și casei regale.
Fără o vorbă de mulțumire.
- Mulțumire? - Da, mulțumire.
Nu doar pentru discreția ei, ci pentru iubirea și fericirea
pe care i le oferă succesorului.
Asta cu siguranță este în interesul nostru, al tuturor.
Ce face?
Își plănuiește înmormântarea.
Vrea ca ăla să fie dricul.
Mereu ai spus că nu ai putea face asta dacă nu ți-ar fi tata alături.
Că el e puterea și ancora ta.
Camilla e puterea mea. Ancora mea.
N-aș putea fără ea.
Mă voi gândi.
Mă voi sfătui.
Și îți voi da un răspuns în curând.
Mulțumesc.
Probabil o să fie suficient.
Aveți cu toții în față o primă schiță a planului Podul Londrei.
Maică Precistă!
Este cam stufos deocamdată,
dar se va reduce ca dimensiuni odată ce vă exprimați dorințele.
Prefer o slujbă retrasă în Scoția,
în discreție totală, gata în 20 de minute.
De înțeles, însă va fi înmormântarea celui mai longeviv monarh din istorie.
Se va dori sărbătorirea domniei și sfârșitul unei ere,
nu doar aici, ci în toată lumea.
Aș vrea să începem cu aspectele neprevăzute
ce țin de, scuzați-mă, doamnă, locul unde se va petrece decesul.
Dacă în străinătate sau în Marea Britanie.
Mă voi strădui să rămân acasă.
Mulțumesc, doamnă.
Primul capitol abordează posibilitatea să se petreacă într-un turneu.
Deschideți la pagina zece.
- Mergeți la aniversarea lui Harry Meade? - Cu siguranță.
- Când? - Săptămâna viitoare.
- Mama naibii! - O să fie ca lumea. 250 de invitați.
- Costumații. - Oribil!
Trebuie să închiriezi costume, care put a transpirație.
Căcănar regal!
Fratele meu, sufletul petrecerii.
Care e tema?
- Vite! - Coloniști și indigeni.
Și asta.
- Puteau alege o temă mai urâtă? - Jegule!
Ești un student tipic. N-ai fi zis asta înainte de facultate.
- Dar o zic. - Ce clișeu!
Am terminat. Idioții dracului!
- Haide! - Ratatule!
Nu mă puteți împușca!
Muie, bogătașilor!
- Împușcați-l. - Stai așa!
- Fuge. - Stai...
Suge-o!
Al dracu'...
- Rahatule! - Doamne!
Minunat!
Altețelor!
Tocmai m-a sunat secretarul personal al reginei.
- Puteți coborî, vă rog? - Nu e bine când vin în haită.
Da.
- Maiestate. - Domnilor episcopi.
V-am invitat aici
fiindcă Prințul de Wales mi-a cerut permisiunea
să se însoare cu dna Parker Bowles.
Cred că aș dori să i-o acord.
Desigur, drept cap al Bisericii Anglicane, este dreptul dv.
Dar nu va fi simplu.
- Nici, bănuiesc, agreabil. - De ce?
Parcă Sinodul a devenit mai permisiv cu nunțile între divorțați.
Așa și este,
dar mulți oameni din țara noastră încă mai cred
că relația dintre Prințul de Wales și dna Parker Bowles
a fost cauza destrămării căsniciei regale.
Cred că Biserica trebuie să fie convinsă
că permiterea noii căsătorii
nu ar consacra în fapt o infidelitate din trecut.
Dacă Biserica Anglicană ar oferi binecuvântarea,
am risca o schismă în confesiune.
O soluție ar putea fi,
și aș dori să aflu perspectiva Arhiepiscopului de Canterbury,
ca prințul și dna Parker Bowles să încheie o căsătorie civilă,
cu o binecuvântare ulterioară.
La registrul civil?
În ochii Bisericii, nicio oficiere nu este mai legitimă decât o alta.
E mai mult o chestiune de semnale, de aparențe.
O condiție a binecuvântării ar putea fi o formă de ispășire.
Într-adevăr. O recunoaște a greșelii din partea cuplului.
Doamnă.
Slujba poate include o rugăciune de pocăință,
în care cuplul se alătură congregației cerând iertare pentru anumite...
fapte păcătoase.
Mereu m-a alinat să știu
că Domnul nu-Și ține mânia pe vecie, ci Îi place îndurarea.
Orice risc pe termen scurt ar reprezenta căsătoria pentru integritatea bisericii,
trebuie să ne imaginăm că ar face mai puține pagube
decât dacă aș muri...
Se va întâmpla într-o zi.
Iar moștenitorul meu ar urca pe tron...
trăind în păcat.
Băi!
- Bună ziua! - Bună ziua, domnule.
Altețele Voastre, Maiestatea Sa vă va primi acum.
Haide, Harry!
Harry!
Buni.
Vă mulțumesc că ați venit.
Am nevoie de aer curat.
V-ar deranja foarte tare dacă v-aș propune o plimbare?
Aș vrea să discutăm despre tatăl vostru.
- Ce a mai făcut? - Nimic în special.
Dar vrea să facă ceva.
Cum vi s-ar părea să se căsătorească?
Știam eu!
De ce nu pot continua așa?
Charles va fi rege cândva,
și s-a lăsat rău ultima dată când regele a fost celibatar.
- Dar... - William.
Amândoi preferăm să ne gândim la el cu mami.
- Orice altceva pare... - Greșit. Complet aiurea.
Dar asta e realitatea.
Iar ea pare să-l facă fericit.
Așa să fie?
E bine pentru noi să fie fericit și liniștit.
Și, până la urmă, bine pentru...
Bine pentru?
Cum ai spus, va fi rege, nu? Cândva?
- Da. - Poate că o să-i tacă gura odată.
Așadar...
da?
Da.
Mulțumesc.
Nu voiam să-i dau binecuvântarea fără aprobarea voastră.
Da, bine.
Da?
Da, desigur.
- E regina. - Alteță Regală.
Faceți-i legătura, vă rog.
Mamă.
- Nu pot să cred că ai cedat așa. - N-am cedat. Sunt realist.
Nu ai spus ce simți de fapt.
- Asta înseamnă să fii realist. - Ce lingău ești!
Încerc să fiu adult.
Nu mă aștept să înțelegi.
Felicitări!
Mulțumesc.
Mulțumesc, mamă.
S-a făcut.
Dragă...
- Cum a mers cu băieții azi? - Bine.
- Ce ușurare! - Au susținut ideea căsătoriei.
Strângând din dinți, ce-i drept.
Harry mai tare ca William.
Nu mă mir.
- Îmi fac griji pentru Harry. - Ca noi toți.
O vreme în armată o să-l rezolve.
E totul în regulă?
Așa cred. Deși, după cum ai prezis...
discuțiile despre înmormântare mi-au stârnit anumite emoții.
Vrei să discutăm ceva?
Nu încă.
În cazul ăsta...
noapte bună!
Noapte bună!
Stați! Mulțumesc!
Maiestate.
- Ați cerut să mă vedeți. - Da.
Sper că știi cât de apreciată este muzica ta minunată zi de zi.
Nu mă deranjează să-ți spun că mă trezesc uneori simțindu-mă...
Apoi te aud cântând și toate trec.
Mulțumesc, doamnă!
M-au pus să-mi plănuiesc înmormântarea.
Ca măsură de precauție.
Urma să-mi aleg muzica
și mă întrebam dacă ai în minte o piesă care ar fi potrivită.
Există mai multe cântece de priveghi
pentru soldații căzuți, doamnă.
Îmi vine în minte „Mă voi duce acasă la Kintail”.
„Bocetul lordului Lovat.”
Dar îți place vreunul în mod special?
- Mie, doamnă? - Da, Cimpoi, ție.
Este...
Există unul care îmi este foarte drag.
„Sleep dearie sleep”.
Mi-l cânți?
- Acum? - De ce nu?
Înăuntru?
Face zarvă mare, doamnă.
Pentru mine nu e zarvă.
Soldat, întinde-te
Pe patu-ți de paie
Nu-i prea-ncăpător
Nici mândru nu e
Dar, scumpule, e mai bun
Decât nimic
Dormi
Scumpule
Dormi
COSTWOLD, COSTUME DE ÎNCHIRIAT PENTRU TOATE OCAZIILE
MATERIALE PENTRU PETRECERI ȘI BALURI
Iată! Am sosit!
Ce zici de un astronaut?
- Sau un cowboy? - Nu, e băiat cuminte.
- Sau nesimțit. - O să fiu leu.
- Regele Leu. - Haios!
O să merg ca... pilotul Biggles?
- Ce legătură are cu colonialismul? - Will.
Germania a avut un imperiu, nu?
Ce ziceți de asta?
Nu știu. Poate acoperi svastica?
Haide! Costumul nu-l face nazist. Nu asta e gluma?
Rochia de mireasă pentru tine?
Haide! Nu te preface că nu te-ai gândit deja.
- Mersi, Harry. Frumos. - Fratele tău...
- Unde e Guy? - Ai și...
- Simpatic! - Salutare!
- Cine mi-a furat ganja? - Doamne!
E bunica mea.
Bună, dragilor!
A venit regina!
Bună! Ce mai faci?
- Salut, amice! - Bună!
Fantastic!
Bunico, ce faci?
Ce fac? Sunt distractivă!
- Au o trupă. - Da, au trupă.
Ce faci?
Guy!
- Ce obraznic! - Urcă pe scenă?
Scuzați-mă! Îmi pare rău.
Da! Haide, Guy!
Rahat!
- Ai un telefon? - Da, am.
Domnule.
PRINȚUL HARRY CRITICAT CĂ A PURTAT SVASTICA
HARRY NAZISTUL
La naiba!
COSTUMUL NAZIST AL LUI HARRY
Harry...
Doamne!
La dracu'!
Futu-i!
Eram scandalagiu la școală.
Mă băteau mereu cu bastonul.
Câte șase lovituri neîntrecute.
Toți facem greșeli în tinerețe.
Rareori o greșeală atât de țipătoare ca asta.
O banderolă cu svastică chiar înainte de Ziua Holocaustului.
Există multă afecțiune în țară pentru Harry.
O scuză, urmată de...
o perioadă de căință îi va aduce iertarea.
Așa vă sfătuiți singur pentru Irak?
Cred că putem fi de acord că nu merge prea bine acolo.
Sper ca alegerile democratice programate pentru sfârșitul lunii
să ne ofere o strategie de retragere
care ne va permite să închidem acest capitol.
„Strategie de retragere.”
Doamnă?
E un subiect care tot revine în ultima vreme.
Trebuie să-l bagi în aparat.
Nu, bagă-l...
Bine, mulțumesc. Îmi amintesc. Mulțumesc.
Trebuie băgat...
Mulțumesc!
Așa!
De ce nu a intrat?
Trebuie să vină aici.
Dar nu... Așa. Aici. Încetează!
Nu. Da!
Bingo!
Bine.
LILIBET ȘI MARGARET ROSE
Doamnă.
Aici erai!
- Da, încă sunt aici. - Fără micul-dejun?
- Nu mi-a fost foame. - Nu-ți stă în fire.
- Cum era Harry? - Cam mohorât.
Tatăl lui l-a pus să curețe după porci.
Ca-n Vechiul Testament, nu crezi?
De acord.
Harry a avut prostia să se ducă la petrecere costumat așa,
dar a avut un ghinion chior
ca un alt oaspete să meargă la ziare.
Da.
Am sunat la firma de închirieri costume.
- Le-am zis vreo două. - De ce?
Cum să vă fac să băgați la cap?
Să vă desenez ca pentru copii mici?
Uniforma era inexactă.
Uniformele Afrika Korps nu aveau svastica.
Un lucru pe care l-am explicat mai-marilor de la Sandhurst,
care au fost de acord ca acest episod
să nu-l împiedice pe Harry să facă școala de ofițeri.
- Bravo! - Ar fi fost absurd să-l respingă.
Și doar s-ar agrava problema reală.
- Anume? - Lipsa unui scop.
Din cauza unei educații improprii.
Da.
Discutăm ceva înainte să plec?
Despre ce?
Despre înmormântare și ce a trezit în tine.
Nu, mulțumesc.
Bine. Eu plec, atunci.
Datoria mă cheamă.
Lașo! De ce nu i-ai spus?
La ce te gândești de când pregătești înmormântarea?
De fapt, de la jubileu încoace?
Cât te obosește, ba mai mult...
cât te epuizează totul.
Da.
Ești gata de odihnă.
Și se pare că e gata și el.
- Cine? - Charles.
- El. - Da.
Există precedent. Regina Wilhelmina din Țările de Jos avea 68 de ani
când a abdicat pentru fiica ei.
Charlotte de Luxemburg, cam la fel.
Țările de Jos și Luxemburg, monarhii pe bicicletă, e altceva.
E fix același lucru. Și în ambele cazuri, un succes răsunător.
Ești pe tron de peste 50 de ani.
- Mai mult ca oricine. - Mai e Victoria.
Cât de eficientă era spre sfârșit?
Cu reumatism și oarbă, slabă, bolnavă și ascunsă de lume.
- Ai aproape 80 de ani. - Toată lumea îmi amintește.
Aproape 20 de ani peste pensionare.
- Nu e nevoie să insiști. - Asta zic.
Nu e nevoie să insiști.
Prima ta loialitate a fost față de Coroană.
Uneori, în detrimentul copiilor.
E lucrul corect să te retragi.
Ca regină și ca mamă.
Maiestate.
Toată lumea a stabilit data nunții.
Nouă aprilie. La Guildhall din Windsor.
De asemenea, am considerat, fiindcă sunteți capul Bisericii Anglicane,
iar biserica susține că orice căsătorie este pe viață,
că ar fi inadecvat să fiți prezentă în persoană.
Ideea este că puteți urmări la televizor
și apoi puteți veni la slujba de la capela Sf. George
și la recepția de la castelul Windsor.
- Prim-ministrul va veni la recepție? - Da, doamnă.
- Și liderul opoziției? - Da.
- Și arhiepiscopul de Canterbury? - Da.
Voi avea ocazia să spun câteva cuvinte?
Sunt sigur că toată lumea ar fi încântată. Vreți să scriu ceva?
Nu va fi necesar. O să scriu eu ceva.
Asta e tot. Mulțumesc, Robin.
Toți m-ați împins de la spate să iau uniforma aia.
- Brusc, îmi faci morală. - Sigur.
Îmi sapi groapa. Domnilor jurați, câte fețe are individul?
Nu-mi place cine devii.
- Nu-mi place cine ești. - Nu vă mai ciondăniți, vă implor!
Cum a fost cina?
Din păcate, foarte neplăcută.
- Băieții s-au luat la harță. - Sunt doar băieți.
Pot să fac o cerere? Să nu-mi stricați ziua nunții.
Am așteptat prea mult.
Da, dar nu ai fost de față. Se purtau oribil unul cu celălalt.
Agresivi și răutăcioși.
Sunt tineri. Călăresc valurile emoțiilor.
E de înțeles, la câte au îndurat.
Crezi că mă vor învinovăți
și mă vor considera responsabil pentru cum au ajuns?
Ești tatăl lor, deci ești responsabil.
Să-i faci mai buni.
După ce termină mâine, totul va fi bine.
Așa sper.
- Tu ce mai faci? - Eu?
N-am nimic.
Sora mea m-a dus la un salon de bronzare, iar acum put a pătură de câine.
Ai îndoieli de ultim moment?
Nu eu.
Eu vreau.
Totul?
Orice se va dovedi a fi căsnicia cu tine.
S-ar putea să afli ce presupune asta mai curând decât crezi.
Cum adică?
Mi s-a spus că regina intenționează să țină un discurs la recepție.
Un discurs pe care nu l-a văzut nimeni
și pe care l-a scris cu mâna ei.
Pare că plănuiește un anunț important.
Tata s-a întâlnit cu Anne să o întrebe ce crede că va spune,
dar e la fel de derutată ca noi toți.
Anne l-a sunat pe Andrew, care a călărit cu regina, dar îl știi.
Nu i-a spus o vorbă.
Dacă intenția ei era să ne pună pe jar, a reușit.
Nu-ți bate capul cu asta.
Da.
Gândește-te doar la băieți.
Mulțumesc, dragă.
Poftim!
A fost ciudat la cină.
Da.
Când se justifică așa, exagerat...
„Poate fi un nou capitol interesant pentru noi toți.”
Scârbos!
Acum câțiva ani, m-ar fi enervat.
Acum nu-mi pasă.
Am auzit că bunica va ține un discurs la nuntă.
Vrei să știi ce am mai aflat?
Că va folosi ocazia pentru a spune familiei că se retrage.
- După 50 de ani pe metereze. - N-ar face asta.
Și de ce de ziua mare a tatei?
Fiindcă e darul pe care și-l dorește?
- Asta vrea, nu? - Tânjește!
Pentru el și pentru Camilla.
Știi ce altceva ar însemna?
Că tu ai fi la rând.
- Ai fi William... - Al V-lea.
Mai bine decât al II-lea, care a fost asasinat de fratele lui.
Zău?
Care, dacă-ți vine să crezi, se numea tot Prințul Harry.
L-a împușcat pe William „din greșeală”,
apoi a galopat până la Winchester să se instaleze pe tron.
Nu-ți face griji, amice. Nu ți-aș face asta.
- Serios? - Da.
Bun loc.
FELICITĂRI!
BRIOȘĂ CHARLES & CAMILLA
Și una albă.
Pentru băieți.
FELICITĂRI, CHARLES ȘI CAMILLA
Bună!
Da.
Pa!
Bună!
Uralele mulțimii de pe străzile din Windsor
pot fi auzite din depărtare
pe când prințul Charles și Camilla Parker Bowles
își fac drum spre căsătoria civilă.
Scene minunate, când cuplul regal zâmbitor face cu mâna sutelor de susținători
care așteaptă de la răsărit să vadă de aproape fericitul cuplu.
Tocmai au ajuns la Guildhall,
unde coboară din Rolls-Royce-ul Phantom VI al reginei,
care i-a fost dăruit Maiestății Sale în 1978.
Nu știu ce crezi că faci.
Fac lucrul de bun-simț.
Lucrul responsabil.
Dacă nu avem grijă, dacă o țin tot așa încă vreo 20 de ani,
o regină hodoroagă și rablagită cu părul alb
va da frâiele unui Prinț de Wales hodorog și rablagit.
Așa e regula.
Dacă el ar continua încă vreo 25 de ani...
înseamnă că timp de jumătate de secol,
monarhia britanică ar arăta foarte ramolită.
Asta merită instituția?
Charles e în floarea vârstei.
Nu am mai auzit asemenea baliverne.
Ai uitat jurământul? „Declar în fața tuturor...”
„...că toată viața mea,
de va fi lungă sau scurtă, va fi în slujba voastră.”
Poți călări și conduce. Poți și să porți coroana.
Îți amintești ce ți-a spus Regina Maria.
Altă babă!
Monarhia e ceva ce ești, nu ceea ce faci.
Coroana e un simbol al permanenței. A stabilității. A continuității.
Dacă abdici, vei simboliza instabilitatea și efemeritatea.
Vei insinua și luxul alegerii, unicul lucru pe care nu ni-l permitem
dacă pretindem că avem un drept divin.
Vrei ca o băbuță trecută să țină frâiele,
în timp ce un prinț energic stă pe tușă,
strângând din dinți.
Dar nu te consider trecută.
După jubileu și moartea mamei, cred că ești liberă.
Încrezătoare.
Charles e în floarea vârstei?
Eu consider că tu ești în floarea vârstei.
Recunoaște...
Uneori te consideri aparte de ceilalți din familie.
Da.
Îți vine natural.
Dar ei fac totul de-a valma.
Nu am spus asta.
Nu, dar te-ai gândit la asta în intimitate.
Și pe bună dreptate.
Sistemul ăsta e un supliciu pentru alții.
E împotriva naturii. Nedrept.
Neomenos.
Dar pe tine te îmbogățește.
Și, mai important, el se îmbogățește sub tine.
Nu ar trebui să rămâi până în ultima zi?
Dar cum rămâne cu viața pe care am lăsat-o deoparte?
Femeia pe care am lăsat-o deoparte...
când am devenit regină?
Ce fel de întrebare e asta?
De ani de zile, există o singură Elisabeta.
Regina Elisabeta.
Dacă o cauți pe Elisabeta Windsor...
nu o vei găsi.
A dispărut.
De mult.
Ai îngropat-o cu mulți ani în urmă.
Și iată-i, Alteța Sa Regală, Prințul de Wales,
și Alteța Sa, Ducesa de Cornwall,
pentru prima dată în public ca soț și soție.
Niciun sărut de basm din partea cuplului pentru popor.
În schimb, zâmbete și un salut scurt.
Ești gata?
Da, așa cred.
Acest...
- Discursul pe care urmează să-l ții... - Da?
Toată lumea își roade unghiile de curiozitate.
- Zău? - Ești sigură că nu vrei să stăm de vorbă?
Foarte sigură, mulțumesc.
Haide!
Dumnezeule Atotputernic,
Tatăl Domnului nostru, Isus Hristos,
făuritorul tuturor lucrurilor,
judecătorul tuturor oamenilor.
Ne recunoaștem și ne deplângem păcatele și răutatea,
pe care noi, la un răstimp, le-am comis...
prin gând, vorbă și faptă împotriva slavei Tale divine,
provocându-Ți dreapta mânie și indignare împotriva noastră.
Ne căim sincer
și regretăm din suflet greșelile noastre.
Amintirea lor este dureroasă pentru noi.
Povara lor este insuportabilă.
Ai milă de noi, ai milă de noi, Tată prea milostiv.
Iartă-ne cele trecute.
Fie să Te slujim și cinstim în această nouă viață.
În cinstea și slava numelui Tău.
- Amin. - Amin.
Scuze! Fiți amabil! Scuzați!
Vă așteptăm.
Mulțumesc.
Liniște pentru Maiestatea Sa, vă rog!
Mulțumesc.
Bănuiesc că trebuie să începem cu o introducere.
Pentru cine nu mă cunoaște, sunt mama mirelui.
Ziua de astăzi a fost memorabilă,
cu un singur eveniment fericit care a reunit întreaga națiune.
Cursa Grand National s-a încheiat acum 20 de minute
și rezultatele au fost: Hedgehunter, favorit 7-1,
jocheu, Ruby Walsh, dresor, Willie Mullins,
a câștigat la 14 lungimi distanță.
Royal Eclair a fost al doilea, iar Simply Gifted, al treilea.
În altă ordine de idei,
se ține o mică nuntă de familie în zona Windsor.
La care poliția e cu ochii-n patru.
Șeful poliției Dedds a spus că speră
ca manifestările excesiv de exuberante să nu depășească limita bunului simț.
Se uită la tine?
Se referă la băieți.
Acum aproape 650 de ani,
capela de la Windsor a găzduit nunta unui alt Prinț de Wales,
Eduard, Prințul Negru.
Tânărul Eduard avea neîndoios să aleagă o prințesă europeană,
dar Eduard avea alte idei.
Și-a dăruit inima unei femei pe care o cunoștea de-o viață,
puțin mai în vârstă, o mamă căsătorită anterior.
A urmat o căsnicie devotată și iubitoare
care a dăinuit cât au trăit.
Da!
Charles...
știu că nu ți-a fost ușor de-a lungul anilor.
Prinții de Wales nu debordează de fericire.
Istoria ne-a învățat asta.
Să fii damnat să vezi un părinte bătrân
făcând treaba pe care îți imaginezi că o poți face mai bine ani la rând...
Este marele tău merit că ai împlinit această funcție
nu, precum unii predecesori de-ai tăi,
cu lenevie și exces...
ci cu neostenită activitate și trudă caritabilă.
Da!
A sărit.
Iar acum...
mulțumiri Camillei.
Nici ție nu poate să-ți fi fost ușor.
Dar voia ta bună și omenia ta îți fac cinste în mod remarcabil.
Da!
Ca tărie și ancoră pentru Prințul de Wales...
și ca membră a acestei familii.
Mulțumesc...
pentru răbdarea și reținerea ta.
Vă rog să închinați paharele în cinstea tânărului cuplu.
Charles și Camilla.
Charles și Camilla!
Te prind!
PROASPĂT CĂSĂTORIȚI
Fetelor!
Pe aici!
Nu mă prinzi!
Frumos discurs, bunico.
- Mulțumesc. - Dar surprinzător de scurt.
Sigur n-ai uitat jumătate?
Ce tot aiurezi?
Ce zici?
Te-am prins!
Minunat.
Mai bine decât cutiile de bere pe care le voia Harold.
Fii blând cu el.
În multe privințe, e mai greu să fii al doilea decât primul.
Sistemul îl protejează pe numărul unu.
- Numărul doi tinde să... - O ia razna?
Voiam să spun că „are nevoie de atenție suplimentară”.
- Te-am prins! - Harry, lasă-mă jos!
Doamnă.
Fotografii.
Foarte bine! Hai înăuntru!
Foarte bine.
- Haideți! - Altețelor Voastre.
Viitoarea Maiestate.
Mulțumesc.
Altețelor Voastre, vă mulțumesc foarte mult.
Doamnelor și domnilor! Tutti!
Haide!
Nasul!
Fetelor, țineți alea jos,
și nu faceți gălăgie.
Charles!
Unde e Harry? Harry!
- E regina. - Sunt gata, Maiestate.
Așa. Dă-te la o parte, fir-ar să fie!
- Pe aici, vă rog! - Haide!
Doar petrecerea-i sfârșită.
Actorii, cum ți-am spus Au fost doar duhuri
Și toate s-au topit acum în aer
Pentru Dumnezeu, fă fotografia odată!
Fii atentă!
Doamne!
Și totu-i bine, bine când sfârșește
Totuși, Coroana definește
Isuse!
Ca-ntotdeauna, urma hotărăște
- În sfârșit! Bine! - Mulțumesc.
Așa!
Aici, vă rog! Mulțumesc!
Mulțumesc. Ce surpriză!
De unde au alea?
- Aici erai! - Da.
Încă sunt aici.
- O zi bună, îndrăznesc a spune. - Da.
Am ales trei din patru câștigători de la Aintree.
Cum ai de gând să sărbătorești?
O seară în oraș?
Furăm o mașină și ne facem de cap?
Îi dăm șefului poliției un motiv real de îngrijorare.
Bravo cu discursul!
- Mersi! - A fost haios.
Nu te preface surprins.
Nicio scăpare care să sugereze cât te-ai chinuit.
- A fost atât de evident? - Da.
Dar s-a luat decizia corectă.
Vei rămâne regină cât de mult poți, dintr-un singur motiv.
- Pentru că astea sunt regulile. - Nu.
Fiindcă cei care îți urmează nu sunt deloc pregătiți să te înlocuiască.
Nu, dar nici eu nu eram. Mai știi cât eram de tânără?
Nu, tu ai fost mereu pregătită.
Te-ai născut pregătită.
Nu e nimeni ca tine.
În schimb, ăștia...
Din fericire, nu e problema noastră.
Aici vom fi noi doi.
Sub piatra aceasta.
Nu vom auzi țipetele de disperare de aici.
- Filip... - Ce e?
Știi că am dreptate.
Sistemul nu mai are nicio noimă pentru cei din afara lui,
nici pentru noi, cei dinăuntru.
Toate ființele umane se risipesc în vânt
Chemării sorții
Până și monarhii i se supun
Noi doi suntem antichități.
Sunt sigur că toată lumea va continua prefăcându-se că totul merge strună.
Dar petrecerea s-a încheiat.
Vestea bună e...
că, deși Roma și templul se vor nărui...
noi vom dormi, scumpo, vom dormi.
- Ai tras cu ochiul. - Da.
Bocetul unui cimpoier.
Singura ta alegere muzicală.
Te reprezintă.
La fel ca sicriul tău purtat de un Land Rover vechi.
- Ai tras cu ochiul. - Da.
Ei bine...
Te las în pacea ta.
Spui una și pentru mine?
Subtitrarea: Șerban Dudău