‫טוב, עכשיו את מכל החמצן.‬
‫תחזיק מהצד הזה.‬ ‫-כן.‬
‫אני משאיר דוזימטר בצד של יחידה 1.‬
‫הכול בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫- מבוסס על אירועים אמיתיים -‬
‫איפה המכל?‬ ‫-השארתי אחד בצד של יחידה 2.‬
‫- פוקושימה דאיצ'י‬ ‫חדר הבקרה ליחידות 1 ו-2 -‬
‫מה יש?‬
‫אה? לא, שום דבר.‬
‫- תחנת הכוח הגרעינית פוקושימה דאיצ'י -‬
‫- בתוך בניין העזר של יחידות 1 ו-2 -‬
‫רמות הקרינה גבוהות מהצפוי.‬
‫שנאיץ את הקצב?‬
‫כן.‬
‫- פוקושימה דאיצ'י‬ ‫בתוך בניין הטורבינה של יחידה 1 -‬
‫- אזור בקרת קרינה -‬
‫- משרד הכלכלה, המסחר והתעשייה -‬
‫- הסוכנות לבטיחות מתקני תעשייה וגרעין -‬
‫- סגן מנהל -‬
‫כדאי שנראה את זה לראש הממשלה?‬
‫אתה בטוח… לגבי המספרים האלה?‬
‫כן.‬
‫חישבתי תרחישים שונים‬
‫בהתבסס על הדיווחים מפוקושימה דאיצ'י.‬
‫- תחזית קרינה עבור פוקושימה דאיצ'י,‬ ‫שעות לאחר רעידת האדמה -‬
‫- כעבור 10 שעות‬ ‫לחץ מקסימלי: 440 ק"פ -‬
‫- כעבור 20 שעות‬ ‫לחץ מקסימלי: 750 ק"פ -‬
‫- כעבור 30 שעות (23:00 נזק לכלי ‬ ‫הכלה ראשי) לחץ: 1,200 ק"פ -‬
‫אם שחרור הגז לוויסות הלחץ לא יתרחש בקרוב,‬
‫כלי ההכלה הראשי יתפוצץ בשעה 23:00‬ ‫בתאריך 12 במארס.‬
‫אם זה יקרה, כמות גדולה‬ ‫של חומרים רדיואקטיביים תיפלט החוצה‬
‫מתחנת פוקושימה דאיצ'י.‬
‫מינון הקרינה בשטח התחנה‬
‫יגיע כנראה למספר סיוורטים, או יותר.‬
‫"מספר סיוורטים"?‬
‫וזה לא רק בתוך מבנה הכור‬
‫אלא גם ברחבי התחנה?‬
‫מספר סיוורטים…‬
‫אף אחד לא נחשף לרמת קרינה כזו‬
‫מאז שהפועלים האלו נהרגו בתאונה ב-1999.‬
‫אתה אומר שזו תהיה רמת הקרינה‬ ‫בשטח התחנה כולו?‬
‫למרבה הצער, כן.‬
‫תוכל להביא את תיק התאונה מ-99'?‬
‫כבר הבאתי.‬
‫- דוח תקרית פליטת האורניום‬ ‫במחוז איבראקי -‬
‫- מטופלים א', ב' ו-ג':‬ ‫גילאים 36, 34 ו-53 -‬
‫- 6-2. נזק מקרינה‬ ‫(1) כוויות מקרינה - ‬
‫- (2) השתלת תא גזע המטופויטי‬ ‫(3) הפרעות במערכת העיכול -‬
‫- צולם ב-9 באוקטובר, 1999‬ ‫היום ה-8 מאז התאונה -‬
‫- צולם ב-15 באוקטובר, 1999‬ ‫היום ה-14 מאז התאונה -‬
‫- צולם ב-21 באוקטובר, 1999‬ ‫היום ה-20 מאז התאונה -‬
‫- צולם ב-27 באוקטובר, 1999‬ ‫היום ה-26 מאז התאונה -‬
‫- צולם ב-1 בנובמבר, 1999‬ ‫היום ה-31 מאז התאונה -‬
‫- 1999: תאונה חמורה מתרחשת‬ ‫במפעל לעיבוד דלק גרעיני -‬
‫- חדר סטרילי 1 -‬
‫- המטופל מת 80 יום לאחר החשיפה -‬
‫שמעתי שמצבו של העובד שנחשף היה כל כך קשה,‬
‫שאנשי הסגל שניסחו את הדוחות‬ ‫סבלו מפוסט טראומה.‬
‫מי שניסח את הדוחות‬
‫היה אני.‬
‫אם שחרור הגז לוויסות הלחץ לא יתרחש בקרוב,‬
‫כמות גדולה של חומרים רדיואקטיביים תיפלט…‬
‫…עד למרחק של 3-5 ק"מ מהתחנה…‬
‫…סכנה שהציבור ייחשף לקרינה.‬
‫אדווח על כך למנהל NISA.‬
‫ראש הממשלה חייב לדעת.‬
‫- משרד ראש הממשלה‬ ‫קומה 5 -‬
‫אדוני ראש הממשלה.‬
‫אבקש את סליחתך, יש בידיי עדכון.‬
‫מה?‬
‫זה חייב להיות עכשיו?‬
‫לא, מתי שיהיה לאדוני נוח.‬
‫…כמות גדולה של חומרים רדיואקטיביים תיפלט…‬
‫…חשש שהציבור ייחשף לקרינה.‬
‫- הימים -‬
‫- פרק 4 -‬
‫- פוקושימה דאיצ'י -‬
‫- ליד הכניסה למבנה הכור של יחידה 1 -‬
‫- מבנה כור גרעיני מעבר לנקודה זו -‬
‫- 11 במארס, 23:05‬ ‫הכניסה אסורה -‬
‫מה המינון?‬
‫אנחנו עדיין בסדר.‬
‫יפה.‬
‫בוא נפתח את הדלת.‬
‫אני פותח.‬
‫- פוקושימה דאיצ'י‬ ‫בתוך מבנה הכור של יחידה 1 -‬
‫בסדר.‬
‫היי! אתה בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫אני בסדר.‬
‫הציוד הפריע לי.‬
‫מצטער, ידעתי שזה מה שיקרה, אבל…‬
‫אני יודע, זה קורה כי אנחנו בלחץ של זמן.‬
‫כן.‬
‫רק תיזהר.‬ ‫-כן.‬
‫בסדר.‬
‫בסדר…‬
‫אני רואה אותו, אוסוגי!‬
‫תאשר את המספר!‬
‫מספר השסתום…‬
‫שתיים, אחת, אפס.‬
‫זה הוא. במאה אחוז.‬
‫בסדר. בוא נפתח אותו.‬
‫טוב.‬
‫לעזאזל!‬
‫קדימה, תיכנסי לשם…‬
‫תזוזי!‬
‫הצלחתי!‬
‫קדימה!‬
‫תיפתח כבר, לעזאזל.‬
‫פתיחה של חמישה אחוזים.‬
‫פתיחה של עשרה אחוזים.‬
‫פתיחה של 15 אחוזים.‬
‫פתיחה של 25 אחוזים!‬
‫תוודא שוב.‬
‫אוקיי.‬ ‫-בוא נסתלק מכאן.‬
‫כן.‬
‫בוא.‬
‫קדימה.‬
‫תראו!‬
‫חזרתם!‬ ‫-הצלחנו.‬
‫ברוכים השבים.‬ ‫-כל הכבוד.‬
‫תביא את זה.‬
‫היי, אתה בסדר?‬
‫אתה בסדר?‬
‫אני בסדר.‬
‫בוא נוריד את זה ממך.‬ ‫-מצטער.‬
‫היי… פתחנו את השסתום!‬
‫יש!‬ ‫-נהדר!‬
‫כל הכבוד!‬ ‫-תודה לאל.‬
‫כל הכבוד.‬
‫אתם בהחלט…‬
‫גרמתם גאווה לכולנו.‬
‫קינושיטה?‬ ‫-כן.‬
‫תעביר לי את יושידה.‬
‫כן.‬
‫- מבנה הבידוד הסייסמי‬ ‫חדר מבצעים לשעת חירום -‬
‫- צוות גנרטורים -‬
‫כן? אני מקשיב. ‬
‫הם עשו זאת.‬
‫מר פורו ומר אוסוגי עשו זאת.‬
‫אני מבין.‬
‫כל הכבוד.‬
‫הם יכולים לדבר?‬
‫כן.‬
‫מר פורו…‬ ‫-הם הצליחו?‬
‫כן.‬
‫הלו? פורויה כאן.‬
‫מר פורו.‬
‫אני כל כך שמח שהצלחת לחזור. תודה לך.‬
‫אין צורך להודות.‬
‫רק עשיתי את עבודתי.‬
‫מה שיותר חשוב,‬
‫הצלחנו להתקרב לכלי ההכלה הראשי‬
‫ולקרוא את מד הלחץ.‬
‫הלחץ…‬
‫עומד על 840 קילו-פסקל.‬
‫אז באמת לא נשאר הרבה זמן.‬
‫כן.‬
‫אני רוצה שמאג'ימה ישלח את צוות מס' 2.‬
‫תגיד לו בשמי.‬
‫כן.‬
‫- העיר מוטסו, מחוז אאומורי‬ ‫בית משפחתו של מפעיל יחידה 4 קיריהרה -‬
‫כשהצונאמי הגיע, חשבנו שקוקי‬
‫נמצא בקומה התת-קרקעית מתחת ליחידה 4.‬
‫- מפת בניין הטורבינה של יחידה 4‬ ‫קומת מרתף 1 -‬
‫לאן המדרגות מובילות?‬
‫לכאן.‬
‫לאיזה גובה הגיע הצונאמי?‬
‫כשהצונאמי הגיע,‬
‫בניין יחידה 4 התמלא במי ים‬ ‫עד לקומה השנייה.‬
‫רוב הסיכויים…‬
‫שהמרתף והקומה הראשונה עדיין שקועים במים.‬
‫אוריגמי…‬
‫יש לנו נייר אוריגמי?‬
‫לא יודעת. למה?‬
‫זה לא ישנה הרבה,‬
‫אבל נוכל להכין עגורנים מנייר.‬
‫אלך להביא את הנייר.‬
‫מר אוסוגי, המד שלך קרא 25 מיליסיוורטים.‬
‫מר פורויה, המד שלך קרא 20 מיליסיוורטים.‬
‫מאחר שהצלחתם לחזור בבטחה,‬
‫צוות 2 אמור להיות בסדר גם כן.‬
‫נכון?‬
‫שסתום ה-MO שפתחנו‬ ‫היה מחוץ לכלי ההכלה הראשי.‬
‫שסתום AO שאליו הם יוצאים‬ ‫נמצא ממש מעל תא השיכוך.‬
‫הצלחנו לצאת בחיים עם המספרים האלה.‬
‫מה יהיה המינון לדעתך?‬
‫זה מפחיד, אין מה לעשות, אה?‬
‫מה שהכי מפחיד אותי‬
‫זו המחשבה שנמות לפני שנגיע לשסתום.‬
‫אם נצליח לפתוח אותו,‬
‫אז גם אם נמות,‬
‫לא יהיה לי אכפת.‬
‫- פוקושימה דאיצ'י‬ ‫בתוך מבנה הכור של יחידה 1 -‬
‫כמה זמן מאז שהם נכנסו?‬
‫ארבע דקות.‬
‫אתה מודאג?‬ ‫-כן.‬
‫השסתום שצוות מס' 1 פתח‬
‫היה מחוץ לקירות הבטון של כלי ההכלה הראשי.‬
‫במקום שאליו צוות מס' 2 יצא,‬
‫אין שום בטון שיגן עליהם מפני הקרינה.‬
‫נכון…‬
‫- פוקושימה דאיצ'י, יחידה 1‬ ‫מול תא השיכוך -‬
‫- תא השיכוך מעבר לנקודה זו -‬
‫אפילו כאן,‬
‫המינון הוא 500 מיליסיוורטים.‬
‫המינון יהיה גבוה עוד יותר בצד השני. מה…‬
‫אנחנו הולכים!‬
‫בוא נלך!‬
‫כן. בוא נעשה את זה.‬
‫תשע מאות מיליסיוורטים בשעה?‬
‫נמשיך ללכת עד לגבול המדידה שלו.‬
‫בכיוון השעון, כפי שתכננו.‬
‫- פוקושימה דאיצ'י, יחידה 1‬ ‫מעל תא השיכוך -‬
‫הדוזימטר‬
‫הגיע למקסימום.‬
‫לא נוכל להישאר כאן יותר. חייבים לחזור.‬
‫זה בלתי אפשרי, קומגאיה.‬
‫תחזור לאחור.‬
‫קומגאיה, זה חסר טעם.‬ ‫מינון הקרינה גבוה מדי.‬
‫קומגאיה, מספיק!‬
‫אנחנו חוזרים.‬ ‫-לא! אני אגיע לשסתום!‬
‫קומגאיה!‬ ‫-בבקשה תן לי לעשות זאת.‬
‫קומגאיה!‬
‫אני אוכל למות אחרי שאפתח את השסתום!‬
‫קומגאיה! תקשיב לי, לעזאזל!‬
‫קומגאיה…‬
‫ברוכים השבים!‬ ‫-ברוכים השבים!‬
‫מר שימודה…‬
‫היי!‬
‫אל תדאג. אני אוריד את זה.‬
‫מהר.‬
‫לא הצלחנו.‬
‫המינון…‬
‫היה גבוה מדי.‬
‫לא הצלחנו להגיע.‬
‫הדוזימטר… הגיע למקסימום.‬
‫יותר מפי ארבע מהמינון אצל צוות 1?‬
‫כן.‬
‫שלח את שימודה וקומגאיה לנוח.‬
‫כן, אדוני.‬
‫המינון ודאי מטפס גם בחדר הבקרה.‬
‫כן.‬
‫אם נמשיך להישאר כאן,‬
‫נחרוג מהסף השנתי המותר ‬ ‫של 100 מיליסיוורטים.‬
‫תגיד לשניים הללו בשמי‬
‫שהם קיבלו את ההחלטה הנכונה בכך שחזרו.‬
‫כן, אדוני.‬
‫הקשב לי היטב, מאג'ימה. אל תאשים את עצמך.‬
‫מה שאני ואתה צריכים לעשות עכשיו עבורם‬
‫זה להביא אותם לרופא‬
‫ולחשוב על הצעד הבא שלנו.‬
‫רק הודות לשימודה וקמגאיה‬
‫אנחנו מודעים כעת לחומרת המצב.‬
‫לא נרשה שזה יהיה לשווא.‬
‫אם נפסיק להשתמש בראש שלנו,‬
‫פוקושימה תהפוך לעיר רפאים.‬
‫הבנתי.‬
‫יפה.‬
‫איזה סיוט…‬
‫בסדר!‬
‫בואו נחשוב על רעיונות חדשים.‬
‫כן.‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫אחראי משמרת, יש לך דקה?‬
‫מה יש?‬
‫לפני כמה דקות,‬
‫אני ושאר הצוות הזוטר דיברנו, ו…‬
‫כן?‬
‫תמשיך.‬
‫ובכן…‬
‫לא נעים לי לבקש בזמן שכזה…‬
‫אנא הרשה לנו לעזוב את חדר הבקרה.‬
‫אנחנו מבינים את חומרת המצב.‬
‫אבל…‬
‫לכולנו יש משפחות.‬
‫אנחנו לא רוצים למות כאן.‬
‫וגם…‬
‫האם אנו מביאים כאן בכלל תועלת כלשהי?‬
‫אם אנחנו לא יכולים לעזור,‬ ‫נמצא מה לעשות במבנה הבידוד הסייסמי.‬
‫אם אנחנו…‬
‫נעזוב את החדר הזה…‬
‫אם נעזוב את החדר הזה…‬
‫זה אומר…‬
‫שהפנינו את הגב…‬
‫לתחנה‬
‫ולפוקושימה כולה.‬
‫התושבים שמתפנים עכשיו‬
‫אוחזים בתקווה שנוכל לעשות משהו,‬
‫בשעה שהם צופים בנו בטלוויזיה‬ ‫או איפה שלא יהיה.‬
‫לכולנו כאן…‬
‫אסור לנטוש את המקום הזה.‬
‫אני מבקש.‬
‫אם בשלב כלשהו…‬
‫אם בשלב כלשהו נגיע לנקודת אל-חזור,‬
‫אשתמש בסמכותי כדי להוציא אתכם מכאן,‬
‫לא משנה מה מנהל התחנה יאמר.‬
‫אבל עד אז…‬
‫אני מבקש…‬
‫שתישארו איתנו.‬
‫ברוכים השבים!‬ ‫-כל הכבוד!‬
‫כל הכבוד.‬
‫לא.‬
‫לא הצלחנו לפתוח את השסתום.‬
‫אני מצטער.‬
‫אני זה שמצטער.‬
‫לא היתה ברירה אחרת.‬
‫בבקשה אל תצטער.‬
‫רק מילאנו את חובתנו.‬
‫אחרי הכול, מישהו היה צריך לעשות זאת.‬
‫בכל מקרה,‬
‫גשו למרפאה מחוץ לאתר ושרופא יבדוק אתכם.‬
‫קינושיטה, תארגן להם הסעה.‬
‫כן, אדוני.‬
‫מר שינה! אנחנו צריכים רכב שייקח אותם.‬
‫בואו.‬
‫תתעודדו.‬
‫נהיה חייבים לשלוח‬
‫שניים שיחליפו אותם‬
‫בחדר הבקרה.‬
‫מה?‬
‫טוב, לגבי זה…‬
‫מה?‬
‫האם תרשה לי להתנדב?‬
‫אתה?‬
‫כן.‬
‫לא. אתה משויך ליחידה 5.‬
‫זה לא באחריותך.‬
‫אדוני מנהל התחנה.‬
‫אחרי שסיימתי כאן את לימודיי בתיכון,‬
‫הצטרפתי לחברת החשמל‬
‫והוצבתי בתחילה ביחידה 1.‬
‫אם לומר את האמת,‬
‫היא לימדה אותי המון.‬
‫אני לא רוצה שהיחידה הזו‬
‫תהיה אחראית על החרבת המולדת שלנו.‬
‫איש לא מכיר את יחידה 1 יותר טוב ממני.‬
‫אני בטוח שאוכל למצוא בה את דרכי‬ ‫גם בעיניים עצומות.‬
‫בבקשה.‬
‫מובן.‬
‫לך.‬
‫תודה רבה.‬
‫אני אלך להתכונן.‬
‫זה ו…‬
‫בסדר.‬
‫טוב.‬
‫סאטושי. בוא גם אתה.‬
‫כן.‬
‫תביא מכלי חמצן.‬ ‫-בסדר.‬
‫תודה.‬ ‫-כמובן.‬
‫טוב…‬
‫קינושיטה!‬
‫כן?‬
‫לצוות האתחול יש רעיון.‬
‫מה?‬
‫אם נחבר מדחס לצנרת וניצור לחץ מבחוץ,‬
‫האם ניתן יהיה לפתוח את שסתום AO מרחוק?‬
‫בתאוריה זה יכול לעבוד.‬
‫סיכויי ההצלחה אולי נמוכים,‬
‫אבל נעשה זאת במקביל לכניסה של צוות 3.‬
‫תודה.‬
‫רק תיזהרו, טוב?‬
‫אנחנו יודעים.‬
‫תדאג כאן לעניינים.‬
‫- מחוז פוקושימה‬ ‫מרפאת חוץ -‬
‫- חברת החשמל של טוקיו -‬
‫תצטרכו לעבור טיהור.‬ ‫בגלל האסון, אין לנו מים חמים.‬
‫אני מצטער,‬ ‫אבל תהיו חייבים להשתמש במים קרים.‬
‫אוי, קר.‬
‫איזה כפור…‬
‫לכאן בבקשה.‬
‫תקרצפו את עצמכם פעם נוספת.‬
‫איך זה? אתה בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫אין בעיה בצד הזה?‬ ‫-אין בעיה.‬
‫עוד קצת בצד הזה.‬
‫יד ימין שלך.‬
‫בסדר.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫גם פה.‬ ‫-כן.‬
‫זה בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫בבקשה.‬
‫תן לי מסכה.‬ ‫-כן.‬
‫יש שם אחת.‬
‫תרים את הזרועות, בבקשה.‬ ‫-בסדר.‬
‫שלום לכולם.‬ ‫-היי.‬
‫באנו להחליף את מר שימודה ומר קמגאיה.‬
‫אני מבין.‬
‫אז באתם לעזור, אה?‬
‫השניים האחרים הלכו לבית החולים?‬
‫מר פורו.‬
‫הם אמורים להגיע למרפאה ברגע זה.‬
‫אתם ודאי יודעים… שהצטרפתם ליחידת המתאבדים.‬
‫כן, אני מניח.‬
‫באתי רק כי קינושיטה ביקש ממני.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫הבוס שלנו מאג'ימה בצרות.‬ ‫היינו חייבים לבוא.‬
‫אני יודע.‬ ‫-היי, אתם שם.‬
‫באתם להציל אותנו?‬
‫מתי זכיתם לקידום הזה?‬
‫די כבר…‬
‫נכון?‬
‫בכל מקרה,‬
‫לא ציפיתי שישלחו מחליפים,‬
‫אז עשיתם לנו שירות גדול. תודה.‬
‫לא…‬
‫עבור צוות מס' 3,‬
‫אני רוצה לצאת יחד עם טאטנו.‬
‫מצאנו מדחס?‬ ‫-כן.‬
‫מצאו אותו במחסן של אחד מקבלני המשנה.‬
‫שלחנו משאית להביא אותו.‬
‫נהיה אמורים להצליח לחבר אותו‬ ‫לצנרת של שסתום AO.‬
‫בסדר. בצעו זאת.‬
‫כן, אדוני. ימאדה!‬
‫יצאתם מדעתכם?‬
‫אתם באמת חושבים שניתן לכם ללכת?‬
‫אנחנו אחראים על הכור הזה.‬
‫אנחנו נלך, כפי שהוסכם.‬
‫אני…‬
‫עבדתי למעלה מעשר שנים ביחידה 1.‬
‫אני מכיר את השסתומים יותר טוב מכל אחד אחר.‬
‫השסתום הזה כאן.‬
‫ראית אותו במו עיניך, מר אוזאווה?‬
‫אני ראיתי.‬
‫אני מכיר את הדרך לשם בעל פה.‬
‫די עם השטויות!‬
‫יש לך מושג‬
‫מה רמת הקרינה שם?‬
‫לא, אין לי.‬
‫אבל גם לכם אין.‬
‫אל תדאגו.‬
‫הייתי ספורטאי בתיכון.‬
‫אלוף פוקושימה בריצת 800 מטר.‬
‫וטאטנו היה בנבחרת הבייסבול.‬
‫תאמינו או לא, הקבוצה שלו‬ ‫זכתה באליפות המחוזית.‬
‫אנחנו מהירים יותר… מכל אחד אחר כאן.‬
‫מה שוודאי הוא שהמינון יהיה גבוה יותר‬ ‫מעל תא השיכוך.‬
‫אתם תיחשפו אליו בהלוך ובחזור.‬
‫רמת החשיפה השנתית המותרת‬ ‫היא 100 מיליסיוורטים,‬
‫לכן אין ברירה אלא לרוץ.‬
‫טאטנו ואני המועמדים המתאימים ביותר.‬
‫לקחתם דוזימטר?‬ ‫-כן.‬
‫אבל לא ניקח מדי קרינה מייננת.‬
‫אנחנו רוצים לסחוב כמה שפחות.‬
‫אפילו גרם אחד פחות יעזור.‬
‫אתה מוכן? נצטרך לרוץ.‬
‫אני יודע.‬
‫אתה מפחד?‬
‫כל עוד אתה לצדי, אני בסדר.‬
‫ארכיב לך את המסכה.‬
‫כן…‬
‫מה?‬
‫מה גורם לזה?‬
‫מאג'ימה, צוות 3 כבר יצא?‬
‫כן. קינושיטה וטאטנו יצאו לפני שתי דקות.‬
‫תעצרו אותם! מהר!‬
‫מה קרה?‬
‫מאג'ימה!‬
‫קינושיטה!‬
‫טאטנו!‬
‫הלו? פורויה מדבר.‬
‫מה קורה?‬
‫אנחנו בודקים את זה ברגעים אלה,‬
‫אבל נאמר לי שרואים עשן לבן‬
‫שבוקע מהארובה של יחידה 1.‬
‫הכול בסדר שם?‬
‫אין חריגות בצד שלנו.‬
‫מר פורו…‬
‫קינושיטה וטאטנו…‬
‫תרגום כתוביות: ליאור הדר‬