‎Iat-o! Centrala nucleară ‎Fukushima Daiichi.
‎Înregistrarea furnizată de TOEPCO
‎arată starea ‎centralei Fukushima Daiichi la 7:00.
‎Din cauza radioactivității mari,
‎elicopterul nostru de știri ‎nu poate zbura deasupra centralei.
‎Aceasta e filmarea publicată de TOEPCO.
‎A! Iat-o! Aceea e clădirea reactoarelor!
‎Pe lângă Unitățile unu și trei,
‎vedem și Unitatea patru.
‎Clădirea prezintă ‎găuri provocate de explozii.
‎Zidurile s-au prăbușit ‎și a rămas doar cadrul.
‎Vedeți? E scena unui dezastru.
‎Oamenii încă lucrează acolo, nu?
‎Și…
‎sunt doar câteva zeci.
‎FUKUSHIMHA DAIICHI ‎ÎN APROPIEREA UNITĂȚII DOI
‎La naiba!
‎Yamanishi! Cară-mi asta!
‎Bine!
‎BAZAT PE EVENIMENTE REALE
‎Scuze! A durat mult.
‎Resturile sunt groaznice.
‎Mașina de pompieri funcționează?
‎Era să nu ajungeți.
‎În zece minute, ‎combustibilul s-ar fi terminat.
‎Repede! Nu putem sta mult aici.
‎- E prea multă radiație. ‎- Da, dle!
‎Haide…
‎Așa. Bine!
‎Ce?
‎Stați puțin!
‎Ce?
‎E de rău.
‎- Ce e? ‎- Problema e…
‎De ce nu merge? Rezervorul e plin.
‎Apa ar trebui să urce…
‎E stricată pompa?
‎Nu știu! Să încerc din nou!
‎- Mai repede! ‎- Bine!
‎Cum e?
‎ECHIPA TEHNICĂ
‎Nu are nimeni experiență în asta?
‎Îmi pare rău.
‎Nu ține de munca lor de zi cu zi.
‎În plus, am împrumutat ‎vehiculul de pompieri de la cineva.
‎Ai dreptate.
‎În orice caz, încercați ‎până când radiațiile sunt insuportabile.
‎- Da, dle. ‎- Bine? O să mă gândesc și eu.
‎Da, domnule.
‎Mulțumesc.
‎Continuați injecția cu apă!
‎Încearcă să afli.
‎Să sperăm ca inginerii centralei ‎să știe cum se folosește pompa de apă
‎e prea de tot.
‎Da.
‎ORAȘUL MUTSU, PREFECTURA AOMORI, ‎FAMILIA OPERATORULUI KIRIHARA
‎TOEPCO ORAȘUL MUTSU, BIROUL AOMORI
‎Aici, Kirihara.
‎Da.
‎Deci… unde e acum?
‎Am înțeles.
‎Mulțumesc că mi-ați spus.
‎Au găsit cadavrul lui Koki.
‎În continuare,
‎haosul persistă la Aeroportul Narita ‎în urma dezastrelor
‎din cauza valului de cetățeni străini ‎care încearcă să ajungă în țările lor.
‎De la cutremur…
‎Dle prim-ministru,
‎rezidenții americani încep ‎să plece odată din Japonia.
‎Guvernul american ‎le-a cerut să meargă acasă.
‎În consecință, și alte țări ‎își instruiesc cetățenii să plece.
‎Aeroporturile Narita și Haneda ‎sunt deja în haos.
‎PRIM-MINISTRUL SHINJI AZUMA
‎Sună la președintele american!
‎Da, domnule.
‎Dle prim-ministru! E aici.
‎Bună ziua!
‎Apreciez că faceți asta.
‎Nicio problemă.
‎V-aș prezenta tuturor, dar nu e timp.
‎Sunt conștient.
‎În plus, n-am venit aici ‎doar ca să cunosc politicieni.
‎Am nevoie de părerea dv.
‎Dacă putem măcar să evităm ‎o închidere bruscă,
‎evităm ce e mai rău.
‎Dar problema e…
‎Problema e
‎ce facem ‎dacă nu putem controla reactoarele.
‎Înțeleg de ce ‎ați vrea să vă axați pe asta acum.
‎Odată ce Japonia e foarte contaminată,
‎întrebarea e cum să menținem ‎instituțiile guvernamentale critice
‎și cum să reconstruim națiunea.
‎Exact.
‎Cred că sunteți deja conștient de asta,
‎dar, dacă un reactor e destabilizat,
‎toate cele șase pierd controlul.
‎Nu poate fi oprit odată ce a început,
‎căci oamenii nu se pot apropia.
‎Dacă s-ar întâmplă asta…
‎cum ar arăta?
‎ARIA DE CONTAMINARE CU RADIAȚII
‎Zonele din cercul roșu
‎sunt la 170 km de Fukushima Daiichi.
‎Oricine va rămâne în acel cerc va muri.
‎Se impune mutarea forțată.
‎Apoi, cercul galben include zone ‎de până la 250 km distanță.
‎Aceste zone ‎ar trebui evacuate și interzise.
‎Vor fi contaminate cu radiații
‎și, în următoarele decenii, ‎e posibil să fie de nelocuit.
‎„De nelocuit”?
‎Dar asta include Tokio, Chiba și Kanagawa.
‎Toți acei oameni își vor pierde casele?
‎Da.
‎Aproape 50 de milioane de oameni ‎nu vor avea unde să trăiască.
‎Asta nu e tot.
‎Nenumărate corporații ‎vor trebui să se mute.
‎Economia japoneză
‎va înceta să funcționeze în următorii ani.
‎Aproape o treime din teritoriul Japoniei
‎va fi inutilizabil timp de decenii.
‎Adică, națiunea
‎va fi împărțită în două ‎între Hokkaido și vestul Japoniei?
‎Da.
‎Japonia ar fi distrusă.
‎FUKUSHIMA DAIICHI ‎CENTRALA ELECTRICĂ NUCLEARĂ
‎ZILELE
‎ULTIMUL EPISOD
‎Când am zburat peste Fukushima Daiichi ‎în aeronava de recunoaștere,
‎doza de radiații din aer ‎era 247 milisieverți pe oră.
‎Am decis că e imposibil să se mai lucreze.
‎Nu spuneți că e imposibil.
‎Știu că riscul de contaminare e mare,
‎dar dacă apa nu se poate pompa de la sol,
‎nu putem decât să o aruncăm din aer ‎cu elicoptere SDF.
‎Presa străină începe ‎să numească Japonia „pustietate.”
‎Trebuie să arătăm ‎că guvernul deține controlul.
‎Gândiți-vă la o cale!
‎Dacă elicopterele noastre sunt în aer
‎și se produce o altă explozie de hidrogen,
‎suflul le poate prăbuși.
‎Asta doar va înrăutăți situația.
‎Când izbucnește războiul în străinătate, ‎SDF-ul cooperează.
‎Acum, Japonia e în pericol!
‎E timpul ca SDF-ul ‎să-și îndeplinească adevărata misiune.
‎SDF-ul e ultima noastră speranță.
‎Când va răsări soarele, vom trimite ‎un alt avion de recunoaștere.
‎Vom măsura doza de radiații
‎și vom decide dacă se mai poate lucra.
‎FUKUSHIMA DAIICHI ‎ÎN APROPIEREA UNITĂȚII DOI
‎E ciudat…
‎- Ia o lanternă! ‎- Bine.
‎E prea întuneric.
‎Luminează aici!
‎Bine!
‎Am reconectat siguranța pompei. Cum e?
‎Nu e bine. Nu s-a schimbat.
‎Luminează mai departe!
‎Nu văd nimic!
‎Am înțeles.
‎Cum e nivelul apei?
‎Tot nu e bun.
‎Nu dă semne că va crește.
‎Și presiunea?
‎Presiunea în recipientul de izolare
‎e de 730 kilopascali.
‎Ce facem?
‎Cât timp mașinile de pompieri ‎nu se pot deplasa, nu putem pompa.
‎Unde s-a evacuat dl Araki?
‎Ce?
‎Seiji Araki de la Serviciul ‎de Securitate Nucleară a Japoniei!
‎Verific imediat!
‎CENTRALA NUCLEARĂ FUKUSHIMA DAINI ‎CENTRU DE EVACUARE
‎Dle Araki, aveți un apel ‎de la directorul Yoshida.
‎Da? Aici, Araki.
‎A! Dle Araki!
‎Mă bucur că am dat de dv.
‎Încă avem probleme cu semnalul.
‎Mă bucur că linia securizată funcționează.
‎De ce aveți nevoie?
‎Avem probleme ‎cu injectarea apei în reactoare.
‎Trebuie să știu ‎cum să reumplu rezervorul de apă
‎al unei mașini de pompieri.
‎SERVICIUL DE SECURITATE NUCLEARĂ ‎A JAPONIEI
‎Acum, o veți face afară, nu?
‎Vedeți panoul de control?
‎Da. Îl putem vedea luminat cu lanterne.
‎Câți oameni?
‎Patru oameni.
‎Atâția am putut trimite ‎la mașina de pompieri.
‎Dle director de centrală,
‎e o procedură foarte complicată.
‎Patru oameni nu sunt de ajuns.
‎Ca un om fără experiență
‎să o facă în beznă…
‎Nu e posibil.
‎Nu spuneți că e imposibil.
‎Poate că e beznă și n-am mai făcut-o, ‎dar trebuie s-o facem acum!
‎Iertați-mă!
‎Îmi cer scuze.
‎Dar, vă rog…
‎spuneți-mi cum se face.
‎Dle director, nu e o idee bună.
‎Nu spun asta cu cruzime.
‎Chiar cred că e imposibil.
‎Până și eu am avut nevoie ‎de echipament complet
‎și de instrucțiuni riguroase ‎de la superiorii mei la fiecare pas
‎ca să învăț cum se face.
‎Nu cred că o persoană care o face ‎pentru prima oară poate reuși.
‎Îmi pare rău, dle director de centrală.
‎Mă duc eu.
‎Rugați TOEPCO să facă o cerere ‎la președintele nostru.
‎Cu permisiunea președintelui,
‎pot să fiu acolo imediat!
‎Nu pot face asta.
‎- Ce? ‎- Nu,
‎nu e ceva ce pot permite.
‎Nu vă pot… cere să faceți asta.
‎Ca reprezentant al TOEPCO, ‎nu putem cere companiilor partenere
‎să se expună
‎la acest gen de risc.
‎Bun.
‎Vom încerca să ne descurcăm.
‎Dle Araki… mulțumesc.
‎Ceea ce ați oferit…
‎înseamnă mult.
‎La revedere!
‎Fum alb! E de la Unitatea patru?
‎Putem vedea fumul alb cum se ridică.
‎Nu s-a confirmat dacă provine din bazinul ‎de combustibil nuclear folosit.
‎Se vede fum alb. Repet…
‎- ‎Apa din bazin? ‎- Da.
‎Putem presupune că apa din bazin ‎a început să se evapore.
‎Ce spun oamenii de la fața locului?
‎Vă cer să-i lăsați să continue.
‎Nu vor să evacueze.
‎Transmite-le de la mine!
‎Da?
‎Spune-le… să continue operațiunea.
‎Da, domnule.
‎Ei bine?
‎Nu e bine. Apa sărată încă nu crește.
‎Mai încearcă!
‎Bine! Încă o dată!
‎- Bine. ‎- Bine.
‎- Hei, pornește-o din nou! ‎- Bine.
‎- Așa! ‎- Bine.
‎Nu e bine?
‎- Din nou. ‎- Bine.
‎Dle președinte, vă rog.
‎Nu ascund nimic.
‎N-am avut curent până azi-dimineață,
‎așa că nu am putut observa ‎starea reactorului.
‎Evacuarea tuturor americanilor
‎ar putea transmite ‎un mesaj greșit întregii lumi.
‎Vă rog, ați putea reexamina decizia?
‎Luăm toate măsurile ‎pentru a media situația
‎și asta include asigurarea ‎siguranței tuturor americanilor.
‎Am ordonat Forțelor de autoapărare
‎să construiască o unitate specială ‎cu peste 100.000 de oameni,
‎200 de elicoptere,
‎300 de avioane și 50 de vase de război.
‎O forță fără precedent ‎se îndreaptă spre Fukushima.
‎Cere dezvăluirea completă a informațiilor ‎despre Fukushima Daiichi.
‎Trimit o echipă ‎de experți în domeniul nuclear
‎și vor să ia parte la ședințele noastre.
‎Dacă îi primim, e dificil…
‎Știu asta!
‎Și elicopterele?
‎În orice caz,
‎trebuie să facem tot ce putem ‎ca să inversăm ordinul de evacuare al SUA!
‎Volumul fumului alb scade.
‎- Scade? ‎- Da.
‎- E un semn rău. ‎- Da.
‎Înseamnă că apa din bazin a scăzut de tot?
‎E singura concluzie.
‎Evaporarea se poate opri ‎când scade temperatura,
‎dar, în condițiile actuale, ‎nu pare să fie cazul.
‎- Faci legătura cu cei de pe teren? ‎- Da.
‎Aici, Yoshida. Mă auziți?
‎Aici, Kawakami.
‎A, Kawakami!
‎- Confirmați alimentarea cu apă! ‎- Da, dle!
‎Îmi pare rău.
‎Durează mult.
‎E în regulă. Mulțumesc.
‎Cum merge?
‎Aveți probleme cu pompa pompierilor?
‎Încă nu curge apă sărată?
‎Am încercat toată noaptea, dar…
‎Îmi pare rău.
‎Kawakami, să trecem peste scuze!
‎Kawakami?
‎E frustrant.
‎Nu e vorba că mă tem de moarte.
‎Timp de 25 de ani…
‎mi-am petrecut zilele ‎printre generatoarele astea.
‎Dar nu pot face ‎nici măcar ceva așa de simplu.
‎E jalnic.
‎Mă întorc la muncă!
‎Bună dimineața tuturor!
‎Bună dimineața!
‎Ce faceți aici ?
‎Dle Yoshida, cum nu mi-ați ordonat să vin,
‎am venit singur.
‎Ce înseamnă asta?
‎Nu am venit la cererea TOEPCO.
‎Am venit de bunăvoie.
‎Orice se întâmplă, chiar dacă sunt ucis,
‎să nu vă simțiți responsabil!
‎Și eu… am familie în Fukushima.
‎Nu pot lăsa munca
‎pe mâna amatorilor ca dv.
‎Bine. Puteți să-mi dați ‎ultimele informații?
‎Avem o mașină de pompieri ‎și o pompă în partea de nord…
‎Am înțeles.
‎Nu intră combustibilul…
‎- Câți oameni? ‎- Deocamdată, trei.
‎Doar trei?
‎MATERIALE PE BAZĂ DE TUNGSTEN
‎- Aici e bine. S-o lăsăm jos! ‎- Da.
‎Unu, doi…
‎E mai subțire decât mă așteptam.
‎Putem bloca radiațiile cu asta?
‎Probabil.
‎Potrivit șefilor noștri, ‎e mai eficient decât plumbul.
‎Sunt spații goale. Sigilează-l!
‎- Să nu intre aer! ‎- Scuze!
‎- Ai urmat instrucțiunile? ‎- Da.
‎Dle comandant!
‎Avionul de recunoaștere s-a întors.
‎La 90 de metri deasupra solului,
‎doza era de 87,7 milisieverți pe oră.
‎Am stabilit că putem permite 40 de minute ‎de muncă de elicopter.
‎Prima brigadă de elicoptere
‎e gata să decoleze.
‎Nivelul apei e
‎minus 1.450.
‎E o schimbare minoră, ‎dar, în sfârșit, vedem o creștere.
‎Acum, bazinul trebuie rezolvat.
‎Da.
‎Trebuie să ducem apă
‎la etajul cinci al clădirii reactoarelor.
‎Dle director Yoshida, mă auziți?
‎Da?
‎A sosit o întrebare la sediul central.
‎De la trei companii de construcții.
‎Despre ce e vorba? Suntem cam ocupați…
‎Când construiesc clădiri,
‎folosesc pompe ‎să toarne beton la etajele superioare.
‎Au întrebat dacă pot fi folosite ‎pentru a injecta apă.
‎Ce părere aveți?
‎Cât măsoară brațul pompei?
‎Are 50 de metri.
‎Au spus că poate ajunge la etajul 15.
‎Trimiteți-le imediat!
‎Trebuie să facă modificări întâi.
‎Le-am solicitat deja de la producător.
‎Pentru livrare, ne vor asista ‎poliția și Ministerul Transporturilor
‎ca să ajungă la centrală ‎fără să se oprească.
‎Mulțumesc mult!
‎Continuați!
‎…nu e niciun semn că se va agrava ‎și e puțin probabil să afecteze zborul.
‎Totuși, se așteaptă ‎vânturi vestice puternice
‎și e nevoie de precauție.
‎Cât despre admisia și evacuarea apei,
‎nu sunt schimbări de la ședința de ieri.
‎Vom judeca direcția vântului ‎la fața locului
‎înainte să alegem zona de reținere ‎pe care o vom folosi.
‎Da, aici, Iguchi.
‎Am înțeles.
‎- Începeți misiunea! ‎- Am înțeles.
‎Brigada unu de elicoptere, ‎escadrila 104 de luptă,
‎începeți misiunea!
‎Începeți misiunea!
‎IODURĂ DE POTASIU
‎Bine!
‎Dă-i înainte!
‎Oprește!
‎Bine, să securizăm vehiculul!
‎Am înțeles.
‎Vom deschide un nou birou de legătură ‎în cabinetul prim-ministrului.
‎Deși nu le putem permite americanilor ‎să participe la ședințele noastre,
‎negociem ca să rămână aproape ‎doar pentru a comunica repede.
‎E de la ministrul Matsumoto?
‎Da.
‎Îi vom contacta
‎și pe secretarul de stat american adjunct ‎și pe ambasadorul american.
‎Țintă confirmată.
‎Arată aproape ca domul ‎bombei atomice din Hiroshima.
‎Vânturile de sud-vest sunt puternice.
‎În curând,
‎vom fi deasupra țintei.
‎Pregătiți-vă să eliberați apa!
‎Țintă confirmată.
‎Eliberați apa!
‎Eliberare apă.
‎Eliberare apă în curs…
‎Apă eliberată.
‎Eliberare apă încheiată. Retragere.
‎9:52 A DOUA ELIBERARE A APEI
‎Va fi de ajuns?
‎Și pompa girafă?
‎FUKUSHIMA DAIICHI, ‎CLĂDIREA REACTORULUI PATRU
‎A reușit!
‎Începeți injectarea!
‎FUKUSHIMA DAIICHI ‎CLĂDIREA REACTORULUI UNU
‎Bine!
‎Dle Araki!
‎- Mașina de pompieri merge bine! ‎- Da?
‎Să lucrăm întâi la aia!
‎Aveți grijă acolo!
‎- Funcționează totul? ‎- Da!
‎Bine!
‎- Funcționează totul? ‎- Da! Merge bine!
‎Bun!
‎Grozav.
‎Intră multă apă.
‎Nivelul a crescut bine.
‎Deci, am fost informat ‎că, în sfârșit, se răcește?
‎Da. Am început să vedem semne
‎că reactorul e stabilizat.
‎Respectul meu pentru bărbații și femeile
‎din Forțele de Autoapărare ‎care au luptat cu curaj la fața locului
‎și angajații TOEPCO de pe teren.
‎SUA e pregătită să facă tot ce poate ‎pentru a ajuta Japonia.
‎Dacă putem face ceva, spuneți-ne, vă rog!
‎Țara noastră apreciază vorbele frumoase
‎de la cel mai puternic aliat al nostru.
‎Ați putea anula ordinul de evacuare?
‎Regret, dle prim-ministru.
‎Chiar dacă înțeleg acum
‎cât de mult a încercat țara dv. ‎să facă față situației,
‎nu putem retrage ordinul de evacuare
‎și încă vreau ca toți americanii ‎să se evacueze pe o rază de 80 de km
‎de la Fukushima Daiichi.
‎A trecut o oră de când am început ‎să folosim girafa pentru a injecta apă.
‎Am reușit deja să injectăm ‎aproape 100 de tone de apă.
‎Serios?
‎- Da. ‎- Bravo!
‎Măi să fie!
‎- Bravo! ‎- Mulțumesc.
‎SEDIUL CENTRAL ‎BIROUL DE INTERVENȚII ÎN CAZ DE DEZASTRE
‎Biroul central! Cutremur! ‎Unul destul de mare!
‎Girafa e bine?
‎Cum e la fața locului?
‎Cutremurul a doborât girafa?
‎Verificăm acum.
‎Te rog, rezistă…
‎Guvernul american recomandă evacuarea,
‎dar ambasada a clarificat ‎că e doar o măsură de siguranță.
‎America și-a stabilit ‎raza de evacuare pe 80 km,
‎dar guvernul japonez a anunțat 30 km ‎până acum.
‎Putem fi siguri că suntem în siguranță?
‎Știți cât de greu ar fi de extins zona?
‎Cum mutăm bătrânii și bolnavii?
‎Ar fi frumos să vedem că Japonia ‎și Statele Unite fac schimb de informații
‎și lucrează împreună la asta.
‎Ei bine… de fapt,
‎din cauza reticenței guvernului japonez ‎de a transmite informații,
‎se pare că americanii ‎au refuzat cooperarea.
‎Au existat rapoarte cum că administrația
‎a respins răcitoare de ultimă generație
‎oferite de americani.
‎În vremuri ca acestea, alianța SUA-Japonia ‎e cea mai importantă.
‎De ce guvernul nu…
‎Situația începe să se amelioreze. ‎De ce s-ar băga presa?
‎Ce e cu răcitoarele de ultimă generație?
‎Dacă au așa ceva, aș vrea să le văd.
‎De unde a venit povestea asta?
‎Am întrebat guvernul american,
‎dar au spus că ideea de a oferi ‎răcitoare noi nu are o bază reală.
‎Pare a fi o simplă speculație.
‎Poate că atacarea eșecurilor percepute ‎ale guvernului
‎dă presei impresia că a jucat un rol.
‎Oricare ar fi situația,
‎administrația a îndurat ‎atacuri zile la rând.
‎ADEVĂRURI INCOMODE ASCUNSE
‎De fapt, în ciuda relatărilor din presă,
‎cooperarea dintre americani și japonezi ‎a accelerat din acea zi.
‎În largul coastei prefecturii Miyagi, ‎o flotă de șapte nave,
‎inclusiv portavionul USS Ronald Reagan
‎și un escadron de elicoptere ‎au oferit sprijin.
‎În plus,
‎peste 200 de experți nucleari,
‎10.000 de costume de protecție,
‎30.000 de dozimetre
‎și numeroase alte echipamente
‎au fost trimise în Japonia.
‎Girafa e bine!
‎Cutremurul n-a lăsat nicio zgârietură!
‎Injectarea merge bine!
‎- Bine! ‎- Bine!
‎Cât a intrat?
‎Cam 150 de tone. ‎Nivelul apei a crescut la 3,7 metri.
‎Slavă Domnului!
‎Grozav.
‎Mulțumesc.
‎Am continuat să injectăm apă non-stop
‎cu ajutorul multor oameni.
‎La sediul comun, s-au format ‎patru echipe de proiect.
‎Nu doar TOEPCO, ci și Ministerul ‎Industriei, al Afacerilor Externe,
‎agențiile de securitate, Poliția,
‎Agenția de gestionare a incendiilor ‎și dezastrelor și SDF-ul
‎au contribuit cu 200 de angajați.
‎Un sistem capabil de o reacție organizată ‎a început să se formeze.
‎Waguri!
‎Nu e bun deloc. Rescrie-l!
‎Îmi pare rău. Mă apuc imediat.
‎Apasă întrerupătorul!
‎Bine.
‎De ce s-au stabilizat ‎reactoarele după pierderea controlului?
‎Până la urmă, n-am mai găsit ‎un răspuns concludent.
‎E un sentiment de neajutorare.
‎Centrala nucleară fusese construită ‎de mâinile noastre,
‎dar când a pierdut controlul,
‎n-am știut ce să facem.
‎Am continuat pur și simplu
‎să turnăm toată apa găsită.
‎Am pompat apă ‎prin conducte în miezul reactorului,
‎am turnat-o de sus…
‎și am pulverizat-o pe clădiri ‎din exterior.
‎Am făcut acești pași
‎iar și iar.
‎Cu ambele mâini, vă rog.
‎- Bravo tuturor! ‎- Mulțumesc, dle.
‎- Bună! ‎- Bravo!
‎- Și dv.
‎Dle Maejima, luați loc!
‎- Vă supără ceva? ‎- Nu.
‎- Sunteți bine? ‎- Da.
‎- Totul e bine. ‎- Mersi.
‎Puteți veni ‎la echipa generatorului de energie?
‎Datorită acestor eforturi,
‎am supraviețuit.
‎Avem o poză. Puteți să vă uitați?
‎Da.
‎El este.
‎Koki?
‎Suntem toți aici!
‎Am venit să te ducem acasă!
‎Să mergem împreună acasă.
‎Cred că ți-a fost frig.
‎Ai stat acolo mult timp.
‎S-a terminat acum!
‎Koki!
‎Te-ai descurcat grozav.
‎Te-ai descurcat excelent.
‎FUNERALII KOKI KIRIHARA
‎În urma accidentului,
‎doi angajați și-au pierdut viața.
‎Pe 6 aprilie,
‎au avut loc funeraliile lui Koki Kirihara, ‎mort în subsolul Unității patru.
‎DIN PARTEA PRIETENILOR ‎DIN PARTEA TOEPCO
‎Majoritatea dintre noi
‎n-am putut aduce un omagiu.
‎Am continuat să lucrăm non-stop ‎la răcitoarele suspendate
‎chiar când luna martie a devenit aprilie.
‎Oamenii care își riscaseră viețile ‎de pe 11 martie
‎nu se odihniseră de o lună întreagă.
‎Atât mințile, cât și trupurile noastre ‎au testat noi limite de epuizare
‎și nici măcar sângele din urină ‎nu ne-a mai surprins.
‎Privind în urmă, cum a început totul?
‎În anii '50,
‎când Japonia depășea înfrângerea ‎din al Doilea Război Mondial
‎și înregistra ‎o creștere economică miraculoasă,
‎s-a dezvoltat o nevoie mare de energie.
‎Un gram de combustibil nuclear uraniu 235
‎poate produce energie echivalentă ‎cu trei tone de cărbune.
‎Era, într-adevăr,
‎o sursă de energie de trei milioane ‎de ori mai puternică.
‎Poporul japonez a crezut ‎că economia va crește la nesfârșit.
‎Au văzut o rază de speranță ‎în această energie a viitorului.
‎O NOUĂ ENERGIE ‎PENTRU UN VIITOR MAI LUMINOS
‎Am nivelat dealurile,
‎am scufundat stabilopozi în ocean
‎și am excavat terenul îmbelșugat ‎din Chojahara, regiunea Hamadori‎,
‎ca să construim o centrală nucleară.
‎O centrală care să dea naștere ‎energiei electrice din viitor.
‎Acum, după 40 de ani,
‎următoarea sarcină a fost să ne petrecem ‎zilele dezmembrând aceeași centrală.
‎La momentul construirii,
‎cine și-ar fi imaginat că va veni o zi
‎când vom distruge intenționat ‎această rază de speranță
‎care a luminat calea ‎către energia viitorului.
‎În plus,
‎se spune că timpul necesar dezmembrării ‎e de 30 sau chiar 40 de ani.
‎Resturile propulsate ‎de exploziile de hidrogen
‎au emis un nivel ridicat de radiații,
‎devenind obstacole pentru oameni.
‎Chiar și acum, un volum mare ‎de combustibil nuclear nefolosit
‎rămâne în reactoare.
‎IANUARIE 2017
‎Când s-au pierdut funcțiile de răcire,
‎s-au emis temperaturi ridicate
‎care au topit simultan combustibilul
‎și l-au amestecat cu reactorul topit,
‎făcându-le să se adune ‎la baza reactorului.
‎Cunoscute drept „deșeuri radioactive,”
‎această masă combinată ‎de materiale radioactive
‎cântărește sute de tone.
‎Desigur, niciun om ‎nu se poate apropia de ea.
‎Totuși,
‎radioactivitatea incredibilă ‎a materialului
‎nu ne permite nici măcar ‎să-l observăm cu roboți.
‎Nivelul estimat al dozei de radiații
‎e de 70 de sieverți pe oră.
‎Nu de 70 de milisieverți.
‎70 de sieverți.
‎Potrivit unui studiu, ‎după căderea bombei atomice la Hiroshima,
‎s-a detectat un sievert de radiații
‎la 1,5 km distanță.
‎Dacă cineva ar sta o oră ‎în recipientul de izolare al Unității doi,
‎ar fi iradiat cu o doză radioactivă
‎de 70 de ori mai mare.
‎FEBRUARIE 2019
‎Recent, am aflat
‎că deșeurile pot fi mutate.
‎Dar asta e tot ce știm.
‎Încă nu știm cum să le excavăm ‎sau unde ar putea fi depozitate.
‎Găsirea unei metode de eliminare a lor
‎va mai aștepta cu siguranță.
‎Nu știm cât va dura ‎să dezactivăm reactoarele.
‎Locuitorii zonei Hamadori din Fukushima
‎și-au abandonat locuințele
‎și au fost forțați ‎să-și părăsească orașul natal.
‎117.000 de oameni s-au mutat
‎și zeci de mii de case au fost părăsite.
‎ENERGIE NUCLEARĂ ‎PENTRU UN VIITOR MAI LUMINOS
‎Animalele domestice și-au pierdut stăpânii
‎și au pierit toate.
‎Pe de altă parte, animalele sălbatice ‎par mai vii decât oricând.
‎Teritoriul pe care oamenii îl cuceriseră ‎când au început construcția
‎centralei electrice în 1966, ‎era acum revendicat de animale.
‎Acum 40 de ani.
‎am nivelat munții,
‎am construit ziduri de beton în ocean
‎și am lipsit ‎animalele sălbatice de habitat.
‎Acum, oamenii
‎își pierdeau casele.
‎Poate pentru că reducerea numărului ‎de mașini asigură un aer mai curat,
‎cerul nopții e clar
‎și strălucirea stelelor ‎e mai frumoasă decât niciodată.
‎SUB INSPECȚIE
‎ACCESUL INTERZIS
‎20 KM PÂNĂ LA CENTRALA NUCLEARĂ FUKUSHIMA
‎M-am întrebat
‎dacă Fukushima a redevenit cum era.
‎Dar nu e cazul.
‎O moștenire întunecată se răspândește.
‎Structurile artificiale uriașe
‎pe care le-am numit odată ‎„un viitor mai luminos”
‎reprezintă o moștenire problematică
‎cu care trebuie să ne confruntăm ‎în deceniile următoare.
‎Omenirea e neputincioasă în fața naturii.
‎Cu cerul frumos ‎și oceanul din Fukushima în spate,
‎azi e încă o zi aglomerată
‎în care trebuie să îndepărtăm
‎răul pe care l-am făcut.
‎Bine!
‎Du-te!
‎E bine!
‎Cei peste 1.000 de cireși
‎care fuseseră plantați ‎în curtea centralei,
‎au fost considerați ‎o sursă de contaminare continuă
‎și majoritatea au fost tăiați.
‎Doar aproximativ 400 vor rămâne.
‎Ce mai am de făcut acum?
‎Cu timpul care mi-a rămas…
‎Timpul care rămâne…
‎Așa e.
‎Zilele mele sunt numărate.
‎După accident, ‎cancerul mi-a pus stăpânire pe corp.
‎Sunt la stadiul trei.
‎Se spune că tratamentul va fi dificil.
‎Presei îi place să pretindă ‎că e din cauza iradierii
‎și l-au pus pe seama dezastrului nuclear,
‎dar eu dau vina pe stresul creat ‎de intervenția de după la accident
‎și pe anii lungi în care am fumat.
‎O măsură pe care o pot lua
‎e să fac din clădirea izolată de seisme
‎o zonă fără tutun,
‎Înapoi la poveste.
‎COMITET DE ANCHETARE A ACCIDENTELOR
‎În timpul care-mi rămâne,
‎ceea ce pot face
‎e să spun generațiilor viitoare ‎despre dezastru.
‎Desigur, nu pot spune multe.
‎Totuși,
‎pot lăsa în urmă o înregistrare
‎a experienței mele de aici, de la Centrala ‎nucleară Fukushima Daiichi.
‎Am fost acolo în ziua aia.
‎Am văzut ce s-a întâmplat.
‎Am auzit sunetele, am simțit mirosurile
‎și am simțit groaza.
‎Doar cei prezenți acolo
‎pot spune povestea.
‎Se poate spune
‎că e responsabilitatea celor implicați.
‎De aceea trebuie să transmit ce știu.
‎De aceea,
‎nu pot să mor încă.
‎M-am hotărât, încă un pic,
‎să trăiesc în continuare.
‎DIRECTORUL CENTRALEI ELECTRICE TO-OH
‎Răspunsurile pe care ni le-ați dat azi,
‎în funcție de circumstanțe,
‎ar putea fi transmise publicului ‎cu cuvintele dv.
‎E în regulă?
‎Sunt de acord.
‎Pe 9 iulie 2013, la doi ani după accident,
‎Directorul Centralei nucleare Fukushima ‎Daiichi, Masao Yoshida
‎a murit la vârsta de 58 de ani.
‎Mărturia lui de după accident ‎a fost publicată ca ‎The Yoshida Testimony.
‎Împreună cu ‎Raportul TOEPCO
‎al accidentului nuclear din Fukushima,
‎s-a dovedit o înregistrare ‎fără precedent și inestimabilă
‎a desfășurării unui accident nuclear.
‎Ziaristul Ryusho Kadota
‎a intervievat peste 90 de persoane ‎care au intervenit după accident.
‎Descoperirile lui au fost publicate
‎în cartea sa: ‎On The Brink: ‎The Inside Story of Fukushima Daiichi.
‎Acest serial e bazat ‎pe ‎The Yoshida Testimony,
‎Raportul accidentului nuclear ‎din Fukushima
‎și ‎On The Brink: ‎The Inside Story of Fukushima Daiichi.
‎În cinstea celor prezenți în acea zi
‎și în acel loc, ‎am încercat să prezentăm exact
‎luptele, temerile și responsabilitatea lor
‎rezumând și dramatizând simultan
‎anumite evenimente și personaje ‎sub forma unei narațiuni.
‎La ora actuală, în 2023,
‎accidentul de la Centrala nucleară ‎Fukushima Daiichi rămâne nerezolvat
‎iar munca de dezactivare continuă ‎până în ziua de azi.
‎Subtitrarea: Constantin Ursachi